УХВАЛА

18 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 160/2379/20
адміністративне провадження № К/9901/20243/20
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевірив касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2020 року у справі №    160/2379/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа   -   Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНФОРС", про визнання протиправними та скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП №61308289 від 18 лютого 2020 року. 
11 березня 2020 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 61308289 від 18 лютого 2020 року.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору    у розмірі 840,80 грн.
На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду відповідачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 12   серпня   2020 року.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, судом першої інстанції прийнято позовну заяву, справу №160/2379/20 призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 
Разом з тим, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Оскаржуючи судові рішення, прийняті у спрощеному позовному провадженні за правилами статті 287 КАС України, відповідач зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, враховуючи неоднакове застосування норм матеріального права судами апеляційної інстанції у ряді справ з подібними правовідносинами.
Таким чином, відповідач у касаційній скарзі належним чином обґрунтував підстави, за яких рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Разом з тим, відповідач у касаційній скарзі не обґрунтував наявність підстав для відкриття касаційного провадження, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Касаційна скарга відповідача подана на підставі пунктів 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Покликаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідач зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції неправильно застосував норму права, а саме статтю 24 Закону України «Про виконавче провадження», у подібних правовідносинах без урахування висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 25 січня 2019 року у справі №    511/1342/17.
Суд відхиляє вказані доводи, оскільки пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України передбачає наявність висновку викладено саме в постанові Верховного Суду, тоді як 25 січня 2019 року у справі № 511/1342/17 Верховний Суд постановив ухвалу у цивільній справі, якою відмовив у відкритті касаційного провадження, яка не свідчить про наявність висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, подібність яких у цій справі та у вказаній цивільній справі також не доведена касаційною скаргою.
Пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідач у касаційній скарзі не обґрунтував наявність підстав для відкриття касаційного провадження, визначених цим пунктом, а лише обмежився його цитуванням. 
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, викладеними скаржником, та зазначеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження. 
Враховуючи викладене, Суд вважає не доведеним відповідачем наявність підстав касаційного оскарження, визначеної пунктами 3 і 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи приписи пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та не викладення з належним обґрунтуванням приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни у касаційній скарзі підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі, визначених пунктами 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2020 року у справі № 160/2379/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа   -   Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНФОРС", про визнання протиправними та скасування постанови - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.    

Суддя-доповідач                                                                                 Н.В. Шевцова