Ухвала
 
08 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 570/3891/14-ц
провадження № 61-36299св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.,
 
учасники справи:
позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 ,
відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах, в інтересах малолітньої ОСОБА_3 та як правонаступник ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест»,
треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс», що діє в інтересах Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Будівельні інвестиції», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк»,
позивачі за зустрічним позовом: ОСОБА_2 , Товариство 
з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест»,
відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Боймиструка С. В., Гордійчук С. О., Ковальчук Н. М.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (далі - Закон України № 460-IX).
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Златобанк» 
(далі - ПАТ «Златобанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест» (далі - ТОВ «Обарівінвест»), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс» (далі - ТОВ «КУА АПФ «Актив Плюс»), що діє в інтересах Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Будівельні інвестиції» (далі - ПЗНВІФ «Будівельні ініціативи»), уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором.
У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Златобанк» про визнання договору поруки припиненим.
У червні 2015 року ТОВ «Обарівінвест» звернулося до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Златобанк» про визнання договору поруки припиненим.
У жовтні 2015 року ТОВ «Обарівінвест» звернулося до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Златобанк» про визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рівненським районним судом Рівненської області замінено первісного позивача ПАТ «Златобанк» на належного - ОСОБА_1 , до якого перейшли права вимоги за укладеними кредитними договорами та договором іпотеки.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 25 лютого 2016 року провадження у справі зупинено до залучення у справі правонаступника (правонаступників) після смерті ОСОБА_4 .
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 2018 року (у складі судді Красовського О. О.) у задоволенні позову 
ОСОБА_1 відмовлено.
Зустрічні позови ОСОБА_2 та ТОВ «Обарівінвест» задоволено.
Визнано припиненим договір поруки від 03 лютого 2012 року, укладений між ПАТ «Златобанк» (право вимоги перейшло до ОСОБА_1 ) та 
ОСОБА_2 .
Визнано припиненим договір поруки від 03 лютого 2012 року, укладений між ПАТ «Златобанк» (право вимоги перейшло до ОСОБА_1 ) та 
ОСОБА_2 .
Визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором від 03 лютого 
2012 року, укладений між ПАТ «Златобанк» (право вимоги перейшло до ОСОБА_1 ) та ТОВ «Обарівінвест».
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки внаслідок смерті боржника ОСОБА_4 правовідносини між ПАТ «Златобанк», правонаступником якого є ОСОБА_1 , і боржником за кредитним договором ( ОСОБА_4 ) припинилися, а ОСОБА_3 стороною кредитного договору не була, тому такі правовідносини не можуть регулюватися нормами права, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема й стягнення заборгованості за договором кредиту. Задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Обарівінвест»» не погоджується з виконанням кредитних зобов`язань новими боржниками. В іпотечному договорі відсутнє застереження про те, що підприємство зобов`язується виконувати кредитні зобов`язання інших осіб у разі смерті боржника. Таким чином наявні підстави для припинення зобов`язань за договором іпотеки.
Короткий зміст постанови апеляційного суду 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 
2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_2 та ТОВ «Обарівінвест» відмовлено.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позовні вимоги  
 ОСОБА_1  до  ОСОБА_2 , яка діє  як правонаступник ОСОБА_4 та законний представник малолітньої ОСОБА_3 , ТОВ «Обарівінвест»  про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 , як фізична особа, не має повноважень фінансової установи, тому у нього відсутнє право вимоги до відповідачів за кредитним договором, укладеним між фінансовою установою та фізичною особою, зокрема, на отримання кредитної заборгованості, відсотків, штрафних санкцій тощо, на звернення стягнення на іпотечне майно для отримання зазначених коштів та виплат (прибутку). Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог апеляційний суд виходив з відсутності обставин, передбачених договорами поруки та іпотеки, а також законом, для їх припинення. Крім того, судом не встановлено підстав для збільшення обсягу відповідальності поручителів, а зобов`язання за кредитним договором взяті на себе іпотекодавцем не припинилися у зв`язку зі смертю боржника у розумінні статті 608 ЦК України, оскільки воно нерозривно не пов`язане з особою боржника і може бути виконане іншою особою, зокрема поручителями, спадкоємцями.
Короткий зміст вимог касаційних скарг
У касаційній скарзі від 13 грудня 2018 року ТОВ «Обарівінвест»просить скасувати постанову апеляційного суду в частині вирішення зустрічних позовних вимог ТОВ «Обарівінвест» про визнання припиненими договору поруки та іпотеки за іпотечним договором, які укладені 03 лютого 2012 року між АТ "Златобанк" та ТОВ "Обарівінвест", та залишити в силі рішення суду першої інстанції про задоволення зустрічних позовних вимог ТОВ "Обарівінвест", посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У касаційній скарзі від 14 грудня 2018 року ОСОБА_2 просить скасувати постанову апеляційного суду в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки                 від 03 лютого 2012 року, укладеного між АТ "Златобанк" та ОСОБА_2 , і в цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У касаційній скарзі від 17 грудня 2018 року ТОВ «Обарівінвест» просить скасувати постанову апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ "Обарівінвест" про звернення стягнення на предмет іпотеки в частині мотивів задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 і залишити в силі рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав, викладених в судовому рішенні місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У касаційній скарзі від 19 грудня 2018 року  ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до малолітньої ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, пені, інфляційних витрат та трьох процентів річних в частині правового обґрунтування задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 і залишити в силі в цій частині рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав, викладених в судовому рішенні місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У касаційній скарзі від 28 грудня 2018 року  ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ТОВ «Обарівінвест» про стягнення заборгованості та до ТОВ «Обарівінвест» про звернення стягнення на предмет іпотеки, а в іншій частині постанову апеляційного суду залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалами Верховного Суду від 27 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу, за касаційними скаргами ТОВ «Обарівінвест» та касаційними скаргами ОСОБА_2 . 
Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
12 березня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до підпунктів 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2020 року № 1 «Про заходи, спрямовані на належне здійснення правосуддя», у справі призначено повторний автоматизований розподіл.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                            від 17 червня 2020 року справу призначено до розгляду.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі -в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 460-ІХ) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 638/22396/14-ц за позовом 
Акціонерного товариства закритого типу «Гея» до ОСОБА_5 , ТОВ «Арма Факторинг», ПАТ «Райффайзен банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Н. В., про визнання договору про відступлення прав від 28 листопада 2014 року, укладеного між ТОВ «Арма Факторинг» та ОСОБА_5 , недійсним.
Вказана ухвала мотивована зокрема тим, що відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Відступлення права за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. 
У цих правовідносинах необхідно розрізняти право набувача за договором відступлення прав вимоги вимагати виконання зобов`язань в розмірі та обсязі на момент укладення цього договору, з його правом у подальшому виконувати та отримувати доходи за договором без відповідного статусу фінансової установи. 
Отже, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що для укладення договорів, подібних до спірного договору, покупець права вимоги не повинен обов`язково мати статус фінансової установи. Відтак, просила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених постановах Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі 
№ 6-667цс15 та від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі 
№ 465/646/11 (провадження № 14-222цс18).
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року 
справу № 638/22396/14-ц призначено до розгляду.
У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що                        у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду суд може за заявою учасника справи, а також               з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється            у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Судове рішення у справі, яке є предметом перегляду, та судове рішення, яке       передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 570/3891/14-ц до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 638/22396/14-ц.
Керуючись статтями 252, 253, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс», що діє в інтересах Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Будівельні інвестиції», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк»  про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим; за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест» до ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест» до ОСОБА_1 про визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою, зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 638/22396/14-ц.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                    В. С. Висоцька
Судді                                                                                                А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко
І. М. Фаловська
В. М. Сімоненко