ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1230/20  Номер провадження 33/814/564/20	Головуючий у 1-й інстанції Чистик І. О.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя   судової    палати     з розгляду  кримінальних     справ    Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з участю захисника Троцького Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Полтава від 08 липня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, згідно протоколу проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП  та накладено  адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
       Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір  в розмірі 420,4 грн. 
       Згідно з постановою 21 червня 2020 року о 00 годин 40 хвилин в м. Полтава, вул. Сакко, 170-В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі – ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (в ред. що діяла на час вчинення правопорушення).
Не погоджуючись з рішенням суду, з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .
Просить скасувати постанову суду і закрити провадження по справі.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки справу розглянуто без його участі, а копію постанови він отримав 20.07.2020 року. 
Вказує, на порушення його права на захист через розгляду справи без його участі та ігнорування його заяви про розгляд справи за місцем його проживання.
Також вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки не керував транспортним засобом, водієм був ОСОБА_2 , який припаркував авто та вийшов з автомобіля, ОСОБА_1 сидів на задньому пасажирському сидінні та чекав водія.
Звертає увагу, що відеозаписом не зафіксовано факту зупинки автомобіля та факту його руху, при цьому з відеозапису вбачається, що автомобіль знаходився на узбіччі проїжджої частини, тому обставини, викладені в протоколі, не відповідають тим, що підтверджуються матеріалами відеозапису.
Зазначає, що відеозаписом також спростовується його відмова від проходження від медичного огляду та вказує, що мав бути доставлений до найближчого медичного закладу для проходження такого огляду, відповідно до результатів якого працівники поліції мали скласти протокол. 
Вважає, що судом не було вирішено питання про належність і допустимість як доказів письмових пояснень свідків та протоколу про адміністративне правопорушення. 
Заслухавши захисника Троцького Б.А. в інтересах ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення судді першої інстанції ОСОБА_1 не був порушений, оскільки розгляд матеріалу в суді відбувся за його відсутності, а апеляційна скарга на постанову подана у строк, визначений Законом, з дати отримання ним її копії.
       Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на доказах, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.
Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
       Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №  410105 від 21 червня 2020 року, відповідно до якого в цей день о 00 год. 40 хв. ОСОБА_1 в м. Полтава по вул.Сакко 170-в керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. 
Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зазначили, що ОСОБА_1 21.06.20 о 00.45 год. у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
Вказані у протоколі обставини підтверджуються й даними долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків відмовився пройти такий огляд як на місці, так і в лікувальному закладі.
Твердження ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі про те, що він не керував автомобілем, а перебував у нерухомому транспортному засобі спростовуються відеозаписом події, а саме з камери системи «Безпечне місто», з якого вбачається рух транспортного засобу ОСОБА_1 - VOLKSWAGEN TRANSPORTER та слідом за ним службового автомобіля патрульної поліції. На іншому файлі наданого до суду відеозапису з камери відеореєстратора службового автомобіля вбачається, що патрульний екіпаж під`їхав до автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому горять стоп-сигнали, що також свідчить саме про зупинку вказаного транспортного засобу та спростовує доводи ОСОБА_1 про те, що він знаходився на задньому пасажирському сидінні автомобіля, який був припаркований на узбіччі.
Доводи апелянта щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у його відсутність, не є підставою для скасування постанови судді, оскільки процесуальні права ОСОБА_1 поновлені шляхом звернення до апеляційного суду, і під час апеляційного розгляду безпосередньо перевірені докази, якими обґрунтовані обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
       Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Полтава від 08 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

       Суддя                                                В.М.Герасименко