ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 р. 	Справа № ЗП/440/8/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, м. Полтава, по справі № ЗП/440/8/20
за позовом             Головного управління ДПС у Полтавській області  
до             Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ,             Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ,             Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) ,             Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)                     
про визнання протиправними дій та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДПС у Полтавській області (далі по тексту - ГУ ДПС у Полтавській області, заявник, податковий орган) про забезпечення позову Головного управління ДПС у Полтавській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та скасування постанови ВП № 44298473 від 27.12.2019 про арешт коштів боржника на розрахункових рахунках в банківських установах, скасування постанов від 08.06.2017, 05.07.2017, 06.07.2017, 02.01.2019 ВП №59490620622. 
Відповідно до вказаної заяви, з урахуванням додаткових обґрунтувань до неї від 24.07.2020, заявник просить суд забезпечити позов до відкриття провадження у справі шляхом заборони Державній виконавчій службі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) вчиняти будь-які дії щодо примусового списання коштів (грошових коштів) за платіжними та іншими вимогами з розрахункових рахунків Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі по тексту - ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»), у тому числі, розрахункового рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Банк Січ" МФО 380816, код ЄДРПОУ 32017261, а також заборони Державній виконавчій службі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) вчиняти будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами, що належать або підлягають передачі чи сплаті ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» іншими особами і знаходяться у нього, у фінансових установах чи в інших осіб.
Заява вмотивована тим, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження № 4429847, в межах якого накладено арешт на кошти ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", внаслідок чого, як стверджує заявник, буде відбуватися списання коштів на користь інших кредиторів, а тому існують значні ризики того, що майно яке зареєстровано як власність Підприємства та грошові кошти, які є на розрахункових рахунках ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», можуть зникнути, зменшитися за кількістю на момент прийняття рішення у справі, позов в якій має намір подати ГУ ДПС у Полтавській області. 
Враховуючи, що за ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" обліковується податковий борг в значному розмірі (станом на липень 2020 року - 56338598,27 грн), на погашення якого до банківських установ направлялися інкасові доручення, які повернені без виконання з огляду на відсутність на рахунках коштів (крім арештованих), тобто, вчинені ГУ ДПС у Полтавській області заходи по погашенню податкового боргу Підприємства не призвели до його погашення, що ставить під загрозу надходження коштів до бюджету, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, що має намір подати заявник, може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі вирішення спору на його користь.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 заяву Головного управління ДПС у Полтавській області про забезпечення позову Головного управління ДПС у Полтавській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми); Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними дій та скасування постанови задоволено частково.
Забезпечено позов Головного управління ДПС у Полтавській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми); Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними дій та скасування постанови.
Заборонено Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); Шевченківському відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми); Північно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Суми); Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вчиняти дії щодо примусового списання коштів (грошових коштів) з розрахункових рахунків Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», у тому числі, розрахункового рахунку № НОМЕР_1 в АТ "Банк Січ" МФО 380816, код ЄДРПОУ 32017261, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ГУ ДПС у Полтавській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми); Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними дій та скасування постанови ВП№44298473 від 27.12.2019.
В іншій частині вимог заяву про забезпечення позову- залишено без задоволення.
Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не погодився із ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою через невідповідність висновків суду фактичним обставинам адміністративного провадження та істотні порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває зведене виконавче провадження №34007292, де боржником є Дочірнє підприємство «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», до складу якого, станом на 28.07.2020 входить 55 виконавчих проваджень на користь фізичних та юридичних осіб на загальну суму боргу 43 292 161,83 грн. Станом на 27.12.2019 дані рішення судів та інших органів виконані боржником не були, в результаті чого державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника на загальну суму боргу з урахуванням витрат виконавчого провадження та виконавчого збору на загальну суму боргу 54 843 930,18 грн, яка 03.01.2020 була направлена на виконання до банківської установи, а саме до АТ «БАНК СІЧ». Вказує, що на примусовому виконанні не перебувають виконавчі провадження, за якими ГУ ДПС у Полтавській області є стягувачем, а ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» - боржником. 
Посилання суду першої інстанції на існування ВП № 55069415 від 06.112017 на суму 102951, 23 грн, за яким кредитором є заявник, а боржником «Копилянська ДЕД» ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», як на підставу для обґрунтування заяви про забезпечення позову, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки вказана заборгованість з єдиного внеску згідно відповіді ГУ ДПС у Полтавській області від 06.08.2020 повністю погашена.
Крім того, вважає, що заявником порушено строки оскарження відповідно до ст. 287 КАС України та п.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження». Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що за весь період перебування на примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 44298473, де боржником є ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України, державним виконавцем неодноразово виносились постанови про арешт коштів в залежності від періодичності надходження нових виконавчих проваджень, які приєднувались до зведеного виконавчого провадження. Проте, податковий орган не скористався правом оскарження винесених постанов. Отже, дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки були направлені на вжиття заходів щодо виконання рішень судів, що набрали законної сили. Щодо рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 у справі № 1640/2911/18 та від 12.03.2019 у справі № 440/4633/18, то останні  не були пред`явлені до примусового виконання.
Таким чином, вважає, що права, свободи та інтереси позивача Головного управління ДПС у Полтавській області не порушено, а відтак відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.
Від ГУ ДПС у Полтавській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній  повідомляє про своє непогодження зі скаргою з огляду на її необґрунтованість та законність ухвали суду про забезпечення позову як такої, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Щодо порушення строку звернення вказує, що тільки за результатами моніторингу інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, ГУ ДПС у Полтавській області стало відомо про наявність зведеного виконавчого провадження №34007292, в рамках якого здійснюється стягнення боргу з рахунків Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь інших суб`єктів господарювання та наявність постанов державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 08.06.2017, 05.07.2017, від 02.01.2019 ВП №59490620622 та 27.12.2019 ВП № 44298473 про арешт коштів на рахунках, а тому строк не вважає пропущеним.
Вказує, що оскільки чинним законодавство передбачено окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, органи державної виконавчої служби до цієї процедури не залучаються. Також чинне законодавство не ставить першочерговим стягнення боргу з рахунків боржників органом ДВС, ніж стягнення коштів з рахунків органам ДПС на виконання судового рішення що набрало законної сили. Скаржником не наведено суду доводів та нормативного обґрунтування законної можливості накладення арешту на рахунки боржника, ставлячи цим самим неможливим виконання інших судових рішень про стягнення боргу органом ДПС (ТУ ДПС у Полтавській області). З огляду на загрозу неможливості виконати судові рішення про стягнення коштів органом ДПС в зв`язку з першочерговим списанням коштів з рахунків боржника в рамках лише зведеного виконавчого провадження та неодноразовим поверненням інкасових доручень банківськими установами ГУ ДПС у Полтавській області по причині накладеного арешту на рахунки органом ДВС, вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Головного управління ДПС у Полтавській області та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Оскільки правомірність прийняття відповідачем постанови про арешт коштів боржника підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Додатково посилається на порушення Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) при складанні скарги приписів ст.296 КАС України, що є наслідком залишення її без руху.
Підсумовуючи вищевикладене, вважає оскаржувану ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від у справі № ЗП/440/8/20 про забезпечення позову обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою ВП № 44298473 від 27.12.2019 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пецяк Л.В. про арешт коштів боржника накладено арешт на кошти Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор", що містяться на всіх розрахункових рахунках в банківських установах.
З посиланням на пп. 95.1 - 95.3 ст. 95, ст.191 Податкового кодексу України, наявність узгодженого податкового боргу у ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» у розмірі 7 848 952,40 грн та 2 905 893,89 грн, що виник на підставі рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 у справі № 1640/2911/18 та від 12.03.2019 у справі № 440/4633/18, які відповідно набрали законної сили 24.11.2018 та 12.04.2019, судом першої інстанції встановлено наявність узгодженого податкового боргу у Підприємтсва. 
З наданої заявником довідки встановлено, що на дату звернення з заявою про забезпечення позову за ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" обліковується податковий борг в значному розмірі (станом на липень 2020 року в розмірі 56338598,27 гривень). 
ГУ ДПС у Полтавській області, на виконання рішення № 2/16-01 від 09.10.2019 та рішень Полтавського окружного адміністративного суду: від 12.03.2019 у справі № 440/4633/18, від 23.10.2018 у справі № 1640/2911/18, з метою стягнення податкового боргу з ДП Полтавський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України до банківських установ направлялись інкасові доручення № 88 від 06.11.2019, № 89 від 06.11.2019, № 90 від 06.11.2019, № 91 від 06.11.2019,№ 94 від 06.11.2019, № 95 від 06.11.2019, № 100 від 06.11.2019, № 101 від 06.11.2019, № 102 від 06.11.2019, № 106 від 06.11.2019, № 107 від 06.11.2019, № 108 від 06.11.2019,№ 108 від 06.11.2019, № 113 від 06.11.2019, № 103 від 06.11.2019, № 104 від 06.11.2019, № 99 від 06.11.2019, № 98 від 06.11.2019, № 97 від 06.11.2019, № 96 від 06.11.2019, № 110 від 06.11.2019, № 11 від 06.11.2019, № 112 від 06.11.2019, № 966 від 03.06.2020, які повернені без виконання.
На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 440/4633/18, з метою стягнення податкового боргу з боржника, направлено наступні інкасові доручення від 06.05.2019 № 547, № 548, № 549, № 550, № 552, № 554, № 555, № 556, а на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду 23.10.2018 у справі № 1640/2911/18 направлено наступні інкасові доручення від 06.05.2019 № 527, № 526, № 529, № 528, № 530, № 531, № 532, № 533, № 537, № 536, № 540, № 541, № 542, № 543, № 544, № 545, № 1027 від 23.06.2020.
Оскільки державним виконавцем передано до банків в яких відкрито рахунки боржника постанову про накладення арешту ВП№44298473 від 27.12.2019, правомірність якої буде оскаржуватися за позовом заявника, зазначені інкасові доручення повернені контролюючому органу без виконання з огляду на відсутність на рахунках коштів (крім арештованих) ніж інкасове доручення надане за іншим виконавчим документом, ніж той, для забезпечення виконання якого накладено арешт.
На виконання п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України згідно рішення про опис майна у податкову заставу № 10398/10/16-01-17-32 від 06.12.2016 проведено опис майна боржника, що підтверджується: актом № 86/16-01-17- 12 від 27.12.2016 на суму 5 569 511,99 гривень; актом № 1/16-01 від 13.02.2017 на суму 5 639 930,60 гривень; актом № 5/16-31-50-17-35 від 22.03.2019 на суму 13 004 220,47 гривень; актом № 1/16-31-50-10-34 від 18.02.2020.
Податкова застава зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягами про реєстрацію від 28.12.2016, 16.02.2017, 26.03.2019, 20.02.2020.
На підставі викладеного, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що вчинені ГУ ДПС у Полтавській області заходи по погашенню податкового боргу відносно ДП Полтавський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України, який виник ще до винесення постанови про арешт ВП № 44298473 від 27.12.2019, правомірність якої буде предметом розгляду за позовом заявника, не призвели до його погашення.
Відтак, на переконання суду першої інстанції, повернення банківськими установами інкасових доручень заявника без виконання, оскільки за повідомленням банку такі інкасові доручення надані за іншим виконавчим документом, ніж той, для забезпечення виконання якого накладено арешт, фактично призвело до неможливості стягнення з боржника податкового боргу і в той же час залишається можливість звернення стягнення на кошти боржника, які здійснює Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), незважаючи на те, що по стягненню саме податкового боргу також відкрито виконавче провадження №55069415 постановою від 06.11.2017, тобто значно раніше, ніж постанова про арешт ВП № 44298473 від 27.12.2019, правомірність якої буде предметом розгляду за позовом заявника.
Викладене вище, на думку суду, свідчить про наявність значних ризиків того, що майно, яке зареєстроване як власність боржника та грошові кошти, які є на розрахункових рахунках ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» можуть зникнути, зменшитись за кількістю на момент прийняття рішення у справі, в межах розгляду позову, що має намір подати Головне управління ДПС у Полтавській області, що в свою чергу призведе до непогашення узгодженого податкового боргу, ненадходження коштів боржника в бюджет та значно ускладнить для заявника у разі задоволення його позовних вимог захист своїх прав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що оскільки правомірність прийняття відповідачем постанови про арешт коштів боржника підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, то невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що, в даному випадку, заявником доведено існування реальної загрози завдання шкоди його правам, в тому числі й матеріальним, внаслідок невжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення у даній справі, оскільки існує загроза подальшого списання коштів з банківських рахунків ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не на користь заявника.
При цьому, суд звернув увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто, виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваним постановам, діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
В той же час суд зазначив, що сформульовані заявником в прохальній частині заяви про забезпечення позову вимоги щодо способу та порядку забезпечення позову не в повній мірі відповідають самій заяві про забезпечення позову, а відтак не можуть бути задоволені судом у вказаному порядку та спосіб, виходячи з наступного.
Так, заявник у заяві про забезпечення позову та в додаткових обґрунтуваннях до заяви про забезпечення позову вказує, що особами, які можуть отримати статус учасників справи відповідачів є Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми); Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми); Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), однак в прохальній частині зазначає про заборону для Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). 
Таким чином, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення позову можуть бути вжиті відносно особи, яка може отримати статус учасника справи відповідача, а саме - Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); Шевченківський відділ Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми); Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми); Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Щодо способу вжиття заходів забезпечення позову запропонованих заявником, суд вказав на те, що він не повною мірою відповідає предмету позову, який має намір подати заявник. Зокрема, такий спосіб забезпечення позову, як заборона Державній виконавчій службі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вчиняти будь-які дії щодо розпорядження грошовими коштами, що належать або підлягають передачі чи сплаті ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» іншими особами і знаходяться у нього, у фінансових установах чи в інших осіб, направлені кошти, які підлягають передачі чи сплаті, тобто на кошти які можуть надійти у майбутньому. Крім того, суду не відомо про цільове призначення таких коштів. Відтак, вказаний спосіб забезпечення позову не є співмірним із позовними вимогами позову, який має намір подати заявник.
В той же час, оцінюючи встановлені судом обставини та приведені заявником доводи, суд, зважаючи на наявність наміру у заявника подати позовну заяву, питання про відкриття провадження за якою ще не вирішувалося, на даному етапі констатував лише наявність спору щодо правомірності дій та постанови Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 27.12.2019 ВП №44298473 про арешт коштів боржника, оцінка якому буде надаватися судом лише після відкриття провадження у справі. Однак, враховуючи, що державним виконавцем вже вживаються заходи до списання коштів боржника у значному розмірі, у той час, як інкасові доручення заявника щодо погашення узгодженого податкового боргу повертаються без виконання через наявність оскаржуваного арешту та беручи до уваги, що списання сум заборгованості у ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», може зашкодити інтересам держави у вигляді погашення узгодженого податкового боргу аж до неможливості його погашення через відсутність коштів, суд першої інстанції вказав, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення оспорюваних прав та інтересів заявника, що є підставою для забезпечення позову в силу п. 1 ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.
З урахуванням наведеного вище, обираючи належний спосіб забезпечення позову, суд першої інстанції заборонив Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); Шевченківському відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми); Північно-Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Суми); Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вчиняти дії щодо примусового списання коштів (грошових коштів) з розрахункових рахунків Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», у тому числі, розрахункового рахунку № № НОМЕР_1 в АТ "Банк Січ" МФО 380816, код ЄДРПОУ 32017261, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за позовом ГУ ДПС у Полтавській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми); Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми); Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними дій та скасування постанови ВП№44298473 від 27.12.2019.
Надаючи правову оцінку правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права щодо встановлених обставин справи, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.
Відповідно до ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи  забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).
Підстави забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст. 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. 
За умовами, визначеними у ч.ч.1 та 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 
3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 
5)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України).
При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
У абзаці другому пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" вказано, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Колегією суддів встановлено, що в обґрунтування заяви про забезпечення позову ГУ ДПС у Полтавській області, вказує на вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на порушення черговості задоволення вимог стягувача (заявника), що ставить під загрозу, у випадку незабезпечення позову, стягнення податкового боргу до бюджету. На підтвердження таких міркувань посилається на відкрите 06.11.2017 виконавче провадження № 55069415 з виконання вимоги № Ю-1761-23У про стягнення коштів з ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» в сумі 102951,23 грн., та повернення без виконання інкасових доручень, виписаних в травні та листопаді 2019 року, та двох в червні 2020 року на виконання рішень судів, які набрали чинності.  
Вказані обставини і були взяті до уваги судом першої інстанції при забезпеченні позову.
Разом з цим, колегією суддів встановлено, що боржником по ВП №55069415 на суму 102951,23 грн, на яке посилається суд у своїй ухвалі, є філія «Копилянська ДЕД» ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (код ЄДРПОУ 35206539), а не ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», (код ЄДРПОУ 32017261).
Крім того, ВП № 55069415 не входило до складу зведеного виконавчого провадження № 34007292, в межах якого і вчиняються спірні виконавчі дії та винесено постанову ВП № 44298473 від 27.12.2019 року про арешт коштів боржника на розрахункових рахунках в банківських установах.
Колегією суддів встановлено, що вищевказана заборгованість погашена у повному обсязі ще до дати звернення з заявою про забезпечення позову, яка надійшла до суду 23.07.2020, що підтверджується довідкою-розрахунком на червень 2020 року про відсутність боргу та повідомленням контролюючого органу від 30.11.2017 за № 194 (т.1 а.с. 143, 144).
Вказані обставини не з`ясовувалися судом першої інстанції, внаслідок чого судом першої інстанції неправильно було встановлено обставини у справі в частині зазначення існування вказаного боргу на дату звернення до суду з відповідною заявою. 
Слід також вказати, що посилаючись на наявність постанови ВП № 44298473 від 27.12.2019 року про арешт коштів боржника на розрахункових рахунках в банківських установах, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, заявник не надав до суду її копії, а суд першої інстанції не звернув на це уваги, та прийняв на віру твердження ГУ ДПС у Полтавській області про її існування, не витребувавши її копію. 
До матеріалів заяви про забезпечення позову додана лише одна постанова про арешт коштів боржника, однак датована вона 02.01.2019 і має інший номер (ВП № 59490623), і заявник, як на доказ існування загрози інтересам бюджету на неї не посилався та не вказував на її неправомірність при зверненні до суду.  
Вказаним обставинам оцінка судом першої інстанції не надавалась.
Слід також зазначити, що посилаючись на повернення інкасових доручень заявника без виконання, судом першої інстанції залишено поза увагою, що надсилались останні до банківських установ згідно наданого ГУ ДПС у Полтавській області переліку в травні, листопаді 2019 року, а постанова про скасування якої має намір заявити контролюючий орган шляхом подання позову до суду винесена 27.12.2019 року, тобто після їх надходження до банківських установ та зворотного повернення. 
Таким чином, заявником недоведено наявність зв`язку між поверненням банками в травні, листопаді 2019 року без виконання інкасових доручень та прийняттям постанови 27.12.2019, яка була направлена до АТ «БАНК СІЧ» 03.01.2020.
Інших доводів чи доказів на підтвердження обґрунтованості заяви про забезпечення позову, аніж вищевикладені вище, заявник не наводить та не надає ані до суду першої ані до суду апеляційної інстанції. 
За наявними матеріалами справи, колегією суддів також не встановлено інших обставин, які б підтверджували обґрунтованість заяви про забезпечення позову.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що наведені фактичні обставини дають суду підстави для висновку про обґрунтованість доводів заявника щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі є передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та наданим письмовим доказам, що додані до матеріалів заяви про забезпечення позову.
У світлі вищевикладеного, недоведеним є встановлена судом першої інстанції співмірність заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам. 
Враховуючи вищевикладене, заява ГУ ДПС у Полтавській області про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано, в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені. 
Також, позивач не навів переконливих доводів щодо існування на момент звернення з даним клопотанням очевидної небезпеки заподіяння шкоди їх інтересам без вжиття заходів забезпечення позову, не навів обставин та доказів, які свідчать про очевидність протиправності рішення відповідача про накладення арешту.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову у спірних відносинах.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За визначенням ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 року через порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання щодо забезпечення позову, підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні заяви ГУ ДПС у Полтавській області  про забезпечення позову.
Щодо посилання у відзиві ГУ ДПС У Полтавській області на порушення Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) при складанні скарги приписів ст.296 КАС України, що є наслідком залишення її без руху, колегія суддів зазначає, що залишення без руху апеляційної скарги по даній справі було б надмірним формалізмом. З матеріалів справи вбачається, що при ухваленні оскарженого судового рішення про забезпечення провадження у справі не було відкрито, внаслідок чого процесуального статусу учасника справи (сторони) заявник та зазначені в ухвалі органи державної виконавчої служби ще не набули, а тому залишення без руху скарги з огляду на не зазначення повного найменування всіх сторін по справі було б недоречним. Крім того, судом апеляційної інстанції було повідомлено всіх суб`єктів зазначених в ухвалі суду першої інстанції про забезпечення позову. Також, слід зауважити, що після відкриття апеляційного провадження, залишення апеляційної скарги без руху не відповідало б приписам ст.298 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 150-154, ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) - задовольнити.
Ухвалу  Полтавського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 по справі № ЗП/440/8/20 - скасувати. 
Прийняти постанову, якою в задоволенні заяви  Головного управління ДПС у Полтавській області про забезпечення позову Головного управління ДПС у Полтавській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання протиправними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та скасування постанови ВП № 44298473 від 27.12.2019 про арешт коштів боржника на розрахункових рахунках в банківських установах, скасування постанов від 08.06.2017, 05.07.2017, 06.07.2017, 02.01.2019 ВП №59490620622 - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій