Справа № 163/2010/20  Провадження №33/802/634/20 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія:ч.1 ст. 483 МК України 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю представника митного органу Пікалюка М.С., захисника особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Шевченко О.А., розглянувши апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці держмитслужби Вісьтака І.Я. на постанову судді Любомльського районного суду від 13 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 з запереченням на апеляційну скаргу адвоката Шевченко О.А.
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді провадження щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст. 483 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КупАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Інспектором митниці складено протокол щодо громадянина Республіки Польща  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Польща, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , водія польської компанії "Transport Auto-Test", РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_1 , з якого слідує, що останній прямуючи 18.05.2020 року з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "Вольво", номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом "Кроне", номерний знак НОМЕР_3 , в якому перевозились товари від британської компанії "ITT Production LPP" в адресу ТОВ "Укркастом" (місто Дніпро), перемістив через митний кордон з приховуванням від митного контролю 600 штук зволожувачів повітря "Deerma Air Humidifier Dem-F600" загальною вартістю 600 000 гривень шляхом подання митному органу як підстави переміщення цих товарів документів, що містили неправдиві відомості про їх найменування та маркування – польську експортну митну декларацію, CMR без номера, інвойс № 20042493, в якому вказано про переміщення 600 штук зволожувачів повітря "Deerma Air Humidifier Dem-F500Pro".
       Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України.
Місцевий суд мотивував своє рішення відсутністю підстав для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, оскільки в провину перевізнику не може ставитись невідповідність найменування і маркування товарів, що було зроблено відповідним протоколом.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції в.о. начальника Волинської митниці держмитслужби Вісьтак І.Я. подав апеляційну скаргу, у якій вказує на те, що під час розгляду справи суддя, в порушення вимог ст.280 КУпАП, не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки водій ОСОБА_1 в даному випадку вчинв дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товарів, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх маркування. Просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану та притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції даної статті, а саме накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості вилучених товарів з конфіскацією цих товарів, а також просить стягнути витрати митного органу у вказаній судовій справі, які покласти на винного.
В запереченні на апеляційну скаргу митниці адвокат Шевченко О.А. в інтересах особи, щодо якої складений протокол, просить повністю відхилити її доводи у зв`язку з їх необгрунтованістю та безпідставністю, а постанову судді залишити без змін.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який повністю підтримав скаргу з викладених в ній підстав, захисника Шевченко О.А., який просив відхилити доводи скарги, залишити постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення:чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаної норми закону дотримався в повній мірі.
       Так в суді першої інстанції встановлено, що в накладній CMR від 15 травня 2020 року без номера вказано про перевезення в транспортному засобі "чайники електричні, захисне скло та зволожувачі повітря" в кількості 317 місць. При цьому в інвойсі №20042493 від 24.04.2020 зазначено про перевезення товару - зволожувачів повітря «Deerma Air Humidifier (Dem-F500Pro)» в кількості 600 одиниць, втім фактично переміщувався товар - зволожувачі повітря «Deerma Air Humidifier (Dem-F600)» в кількості 600 одиниць. 
       Заявлена в товарно-супровідних документах кількість місць загалом відповідає фактичній -317.
       Дані обставини не оспорюються апелянтом.
       У вантажній декларації(CMR) обов`язково має бути вказано кількість місць, а спеціальне маркування та нумерація - виключно за їх наявності, наприклад, з огляду на асортимент, комплектацію товарів тощо. Про це свідчить семантичне значення слова «спеціальне», яке вирізняє ознаку предмета чи його характеристики з ряду звичайних, без особливостей чи характерних певному виду(типу) предметів ознак. Саме при наявності такого спеціального маркування та/або нумерації місць перевізник несе відповідальність за їх відповідність відомостям з CMR, що вірно встановлено в суді першої інстанції.
       За відсутності в CMR відомостей про спеціальне маркування чи/або нумерацію місць перевізник може нести відповідальність за ст.483 МК України лише через невідповідність кількості місць.
       Разом з тим, в CMR без номеру від 15 травня 2020 року, поданій до митного контролю, відомості про спеціальне маркування чи нумерацію місць відсутні.
       Отже, в даній справі встановлено підстави для висновку про те, що при переміщенні товарів з використанням CMR остання не містила посилань на їх спеціальне маркування, яке б не було дотримане водієм ОСОБА_1 .
       Такий висновок відповідно до ч.2 ст.460 МК України виключає відповідальність перевізника і свідчить про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу порушення митних правил.
       Таким чином, є правильним висновок судді про те, що відповідно до змісту протоколу ОСОБА_1 як водій перевізника відповідальності не несе згідно з положеннями ч.2 ст.460 МК України, а відтак в його діях відсутній склад передбаченого ч.1 ст.483 МК України правопорушення, з чим погоджується і апеляційний суд.
       За таких обставин апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
       Правильно вирішено питання і щодо вилученого товару.
       У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці держмитслужби Вісьтака І.Я. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 13 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                 В.А. Подолюк