ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 284/767/17
адміністративне провадження № К/9901/35255/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стрелець Т.Г.,
суддів: Рибачука А.І.,  Тацій Л.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №284/767/17                     
за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира про зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито     
за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира на постанову Народицького районного суду Житомирської області від 30 серпня 2017 року (прийняту у складі: головуючого судді - Діброви О.В.,) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Шевчук С.М., суддів - Бучик А.Ю., Мацького Є.М.)   
у с т а н о в и в :
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.           ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира, у якому просила визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира виплатити їй нараховану відповідно до постанови Народицького районного суду Житомирської області №284/1389/14-а від 19 серпня 2014 року доплату до заробітної плати за статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01 лютого 2014 року по 30 червня 2014 року.
2.          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира є розпорядником коштів, які їй нараховані на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області від 19 серпня 2014 року. Однак, відповідач вказані кошти не виплачує, посилаючись на те, що судом на Управління не було покладено обов`язок виплачувати нараховані кошти, що призвело до порушення її прав.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3.          30 серпня 2017 року Народицький районний суд Житомирської області вирішив:
Позов задовольнити. 
Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 нарахованої відповідно до постанови Народицького районного суду Житомирської області №284/1389/14-а від 19 серпня 2014 року доплати до заробітної плати за статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01 лютого 2014 року по 30 червня 2014 року - протиправними.
Зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира виплатити ОСОБА_1 нараховану відповідно до постанови Народицького районного суду Житомирської області №284/1389/14-а від 19 серпня 2014 року доплату до заробітної плати за статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", за період з 01 лютого 2014 року по 30 червня 2014 року.
Зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира виконати постанову негайно у межах суми стягнення за один місяць.
Зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира подати звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили.
4.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира, будучи уповноваженим органом та розпорядником коштів для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобов`язане прийняти розрахунки, надані Народницькою районною державною адміністрацією, та подати органам Державного казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, а також, виплатити позивачу кошти, нараховані згідно постанови Народицького районного суду від 19 серпня 2014 року по справі №284/1389/14-а. 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.          24 жовтня 2017 року Житомирський апеляційний адміністративний суд вирішив:
Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира залишити без задоволення, постанову Народицького районного суду Житомирської області від "30" серпня 2017 р. - без змін.
6.          Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
7.          10 листопада 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира.   
У касаційній скарзі скаржник просить постанову Народицького районного суду Житомирської області від 30 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.    
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції винесенні з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню. Скаржник зазначає, що розподіл коштів, які надходять в область для виплати пільг та компенсацій на казначейський рахунок управління Держказначейства в області проводиться Департаментом праці та соціального захисту населення облдержадміністрації на підставі місячної розрахункової потреби в коштах. Установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів і планів асигнувань. Установи мають право брати зобов`язання та витрачати бюджетні кошти на цілі і в межах, установлених затвердженими кошторисами і планами асигнувань. В листі Міністерства соціальної політики України №569/04/6715 від 15.06.2015 року зазначено, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» видатки на виконання судових рішень Мінсоцполітики не передбачено.
8.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира на постанову Народицького районного суду Житомирської області від 30 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року. 
9.          06 березня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.   
10.          Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2018 року визначено склад колегії суддів: Анцупова Т.О. (головуючий суддя), Стародуб О.П., Кравчук В.М.    
11.          На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 11.06.2019 №680/0/78-19, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Рибачука А.І., Тацій Л.В.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 
12.          Постановою Народицького районного суду Житомирської області №284/1389/14-а від 19 серпня 2014 року зобов`язано комунальну установу «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» провести ОСОБА_1 донарахування доплати до заробітної плати (ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) за період з 01.02.2014 року по 30.06.2014 року в розмірі трьох мінімальних заробітних плат, визначених Законом України „Про Державний бюджет України на 2014 рік, щомісяця, з урахуванням виплачених коштів, та подати розрахункові документи до управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради міста Житомира.
Комунальною установою «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» було проведено перерахунок відповідних коштів й подано розрахунок відповідачу по справі, але у виплаті позивачу було відмовлено, оскільки судом на Управління не було покладено обов`язок виплачувати нараховані кошти.
Зазначені обставини підтверджуються копією постанови Народицького районного суду Житомирської області №284/1389/14-а від 19 серпня 2014 року (а.с.15-17 с.№284/1389/14-а) та листом Управління №К-269 від 04 липня 2017 року (а.с.2).
ІІІ.  ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
13.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
14.          Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.   
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.
Статтею 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що роз`яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов`язковими для виконання міністерствами та іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, всіма суб`єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.
Згідно пунктів 5, 6 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 936 від 20 вересня 2005 року, cоціальні виплати, доплати (види допомоги), передбачені підпунктами 6-13 пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та фізичними особами - підприємцями (далі - підприємства) відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінсоцполітики. Керівники підприємств несуть персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів. Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, що провадяться в установленому законодавством порядку. 
Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня за програмами є структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) рад, Фонд соціального захисту інвалідів.
Вирішуючи спір у даній справі суд першої інстанції, із висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира, будучи уповноваженим органом та розпорядником коштів для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобов`язане прийняти розрахунки, надані Народницькою районною державною адміністрацією, та подати органам Державного казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, а також, виплатити позивачу кошти, нараховані згідно постанови Народицького районного суду від 19 серпня 2014 року по справі №284/1389/14-а.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з вказаним вище висновком судів попередніх інстанцій.
Разом з тим, колегія суддів Верховного Суду критично ставиться до доводів Управління щодо відсутності бюджетних коштів, оскільки реалізація особою права, що пов`язане з отриманням належних їй соціальних виплат і компенсацій не може бути поставлене в залежність від наявності чи відсутності у органів держаної влади бюджетних асигнувань на виплату таких.
Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного  Суду України від 22 червня 2010 року у справі №21-399во10, від 7 грудня 2012 року у справі №21-977во10, від 3 грудня 2010 року у справі №21- 44а10).
Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України, зокрема, у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.
Зокрема, у рішенні від 09.07.2007 № 6-рп/2007 Конституційний Суд України  вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.
Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статей  1  та  17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово констатував, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Окрім того, відповідно до рішень ЄСПЛ «Кечко проти України» (заява № 63134/00, пункти 23, 26) та «Ромашов проти України» (заява № 67534/01, пункт 43), реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними.
Зокрема, у справі «Кечко проти України» (заява № 63134/00) ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплати з державного бюджету, однак свідома відмова від цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23). У пункті 26 вказаного  рішення  зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
15.          Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.   
16.          Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
17.          З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
18.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м. Житомира залишити без задоволення.
2. Постанову Народицького районного суду Житомирської області від 30 серпня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року у справі № 284/767/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                Т. Г. Стрелець          
Судді                                                                                           А. І. Рибачук 
                                                                                          Л. В. Тацій