ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 вересня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 201/3419/20(2-а/201/106/2020)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:           Дурасової Ю.В.,
суддів:                               Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
розглянувши порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу спеціаліста I категорії - інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю паркування Дніпровської міської ради Карпіка Івана Петровича
на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2020 (головуючий суддя Ткаченко Н.В.)
в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, треті особи - спеціаліст I категорії - інспектор з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю паркування Дніпровської міської ради Карпік Іван Петрович, ОСОБА_2 про скасування постанови серія ІД № 00068870 від 05.02.2020р. про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до відповідача Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, треті особи - спеціаліст I категорії - інспектор з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю паркування Дніпровської міської ради Карпік І.П., ОСОБА_2, про скасування постанови серія ІД №00068870 від 05.02.2020р. про накладення адміністративного стягнення (а.с. № 2 - 11). 
Позов обґрунтовано тим, що постановою інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Карпіка І.П. від 05.02.2020р. серії ІД №00068870 позивачку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. Згідно вказаної постанови, 11.12.2019р. о 15 год. 55 хв. ОСОБА_1 здійснила зупинку транспортного засобу CHEVROLET, модель АVEO, д/н НОМЕР_1 , ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини, чим порушила пп. «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху. Позивач з висновками цієї постанови не погоджується і зазначає, що у інспектора з паркування були відсутні повноваження щодо накладення адміністративного стягнення, оскільки відповідно до чинного законодавства, інспектор з паркування наділений повноваженнями, що стосуються саме питань порушення вимог паркування, а паркування це саме розміщення транспортного засобу на майданчику для паркування. Відповідно до ст.265-4 КУпАП інспектори з паркування наділені повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення за ч.3 ст. 122 КУпАП лише з обов`язковою ознакою суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, що наслідком є тимчасове затримання транспортного засобу. Вважає, що у інспектора були відсутні повноваження на накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст. 122 КУпАП у разі порушення пп. «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху. Крім того, позивач посилалася на відсутність адміністративного правопорушення. Так, ч.3 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за «порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху». Транспортний засіб позивачки ( ОСОБА_1 ) знаходився у місці, що не створювало перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху, оскільки на момент фіксування транспортний засіб знаходився з правого боку дороги з одностороннім рухом, де не пролягала проїзна частина, отже транспортний  засіб знаходився саме там, де не міг створювати перешкоду дорожньому руху та накладення адміністративного стягнення не відповідає диспозиції ч.3 ст. 122 КУпАП. Розгляд адміністративної справи не відбувався на місці вчинення правопорушення. Тобто за визначенням п.1.10 ПДР припинення руху відбулось більше ніж на 5 хв., а тому є стоянкою і неправомірно посилатися на порушення п.15.9 ПДР щодо заборони зупинки, оскільки заборона стоянки визначена п. 15.10 ПДР. На думку позивача, на фото не зрозуміло, чи дійсно авто стоїть менш ніж 10 м. від виїзду, крім того, фото зроблено невідомим приладом, який не зазначений в постанові, а тому відсутні докази, які б підтверджували знаходження ТЗ позивачки на відстані 10 м. Крім того, позивач вважала, що підставою для скасування постанови, є невірно зазначені географічні координати, що є порушенням процедури розгляду справи та адміністративне стягнення накладено з порушенням строків, оскільки відповідно до чинного законодавства уповноважена особа інспекції зобов`язана була надіслати постанову протягом 3-х днів, а вона була відправлена через два місяці. Крім того, враховуючи положення ст. 38 КУпАП та дані Укрпошти, постанова могла бути складена не раніше ніж 29.03.2020р., тобто через три місяці після скоєння, отже строки для накладення адміністративного стягнення закінчились. Позивач також вважала, що складання постанови одночасно відносно двох осіб є протиправним, оскільки постанови були складені і відносно позивачки, яка була за кермом транспортного засобу, і відносно доньки, яка є власником автомобіля. Враховуючи викладене, просила скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення серії ІД № 00068870 від 05.02.2020р. та закрити справу.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2020 позов задоволено. Постанову про накладення адміністративного стягнення серія ІД № 00068870 від 05.02.2020р. у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. відносно ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП - скасовано.
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що після внесення змін до постанови від 05.02.2020р., відповідальною особою за адміністративне правопорушення вже стала ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення та повідомила про це Інспекцію з питань контролю за паркуванням ДМР листом від 13.03.2020р. (а не ОСОБА_2 , яка є власником транспортного засобу) (а.с. № 71). Фактично, накладення стягнення на позивачку ( ОСОБА_1 ) постановою серії ІД №00068870 від 05.02.2020р. здійснено відповідно до положень ст. 279-3 КУпАП та примітки до ст. 122 КУпАП - саме після подання позивачкою заяви від 13.03.2020р., тобто заднім числом, що не передбачено положеннями КУпАП та має наслідком скасування цієї постанови. На думку суду першої інстанції, за вищезазначеного, для правильного вирішення спору, не має значення, що постанова серії ІД №00068870 від 05.02.2020р. винесена після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта правопорушення згідно до положень ст. 277 КУпАП - 05.02.2020р., тобто протягом 2-х місяців з дня вчинення правопорушення - 11.12.2019р. (положення ст. 38 КУпАП). Суд першої інстанції зазначив, що фактично постанова ІД №00068870 від 05.02.2020р. не була винесена в цю дату, а тільки датована цим числом (до речі, заднім). 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третьою особою - спеціалістом I категорії - інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю паркування Дніпровської міської ради Карпіком Іваном Петровичем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що інспектором в повній відповідності до примітки ст. 122 КУпАП абз. 3 ч. 1 та абз. 2 ч. 2 ст. 279-3 КУпАП внесено зміни до оскаржувано постанови щодо суб`єкта правопорушення, на підставі заяви, що надійшла в установлений ст. 279-3 КУпАП від особи, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення. 
До суду апеляційної інстанції надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, доводи якого зводяться до законності та обґрунтованості рішення суд першої інстанції. Просить відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, залишивши рішення суду першої інстанції без змін. Також позивачем у відзиві на апеляційну скаргу заявлено клопотання про здійснення апеляційного розгляду справи в судовому засіданні за участю сторін. Розглянувши вказане копотання, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відстуність підстав його задоволення з огляду на наступне.
За правилами частини 6 статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, а також якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Проаналізувавши матеріали апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, колегія суддів суду апеляційної інстанції не вбачає необхідності проведення судового засідання з повідомленням сторін, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання слід відмовити.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що Постановою інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпіка І.П.   ІД №00068870   від 05.02.2020р.    ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. № 13).
Інспектором встановлено, що зупинка транспортного засобу АVEO, д/н НОМЕР_1 ., здійснена ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини, чим порушено вимоги підпункту ґ)пункту 15.9 ПДР .
Позивачка ( ОСОБА_1 ) вважає, що на фотографіях, зроблених відповідачем, не зрозуміло, чи дійсно автомобіль стоїть менше ніж 10 м від виїзду, замірювання неможливо розібрати через нечіткість фото, які зроблені на невідомий апарат. Крім того, на думку позивачки, її транспортний засіб жодним чином не створював перешкоду дорожньому руху або безпеки для руху, а тому у діях позивачки відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху».
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. 
При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами 1 і 3 статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). 
Отже, виконавчі комітети міських рад мають повноваження щодо розгляду порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).  
При цьому, від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,ч.3 ст.122, ч.1,ч.2 ст. 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.
Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28.11.2018р. №1164   «Про уповноваження інспекторів з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів»   - уповноважено інспекторів з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 3 статті 122, частинами 1, 2 статті 152- 1 КУпАП, та накладати адміністративні стягнення.
Таким чином спростовуються доводи позивачки, що відповідач не має повноважень щодо накладення адміністративного стягнення з питань зупинки транспортного засобу ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини (пп. «ґ» п. 15.9 ПДР). 
Частиною 3 статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш, як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху,   - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із пп. ґ) п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме: на перехрестях та   ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.
Відповідно до пп. «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга 
Фотофіксація правопорушення, що міститься в матеріалах справи (географічні координати правопорушення: 48.465200, 35.043897) підтверджує, що транспортний засіб CHEVROLET АVEO, д/н НОМЕР_1 11.12.2019 року о 15 год 56 хв. по вулиці Короленка, 2 в м. Дніпрі, дійсно здійснив зупинку ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини, чим порушив вимоги підпункту ґ)пункту 15.9 ПДР (а.с. 64-70). 
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що транспортний засіб, припаркований з порушенням ПДР є суттєвою перешкодою дорожньому руху або безпеки руху в разі надання екстреної допомоги транспортними засобами аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції та ін. Тому спростовуються аргументи позивачки, що її транспортний засіб жодним чином не створював перешкоду дорожньому руху або безпеки для руху, а також спростовуються доводи позивачки, що в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Так, в порушення вимог пп ґ) п.2 ч.3 ст. 265-4 КУпАП, транспортний засіб розташовано у забороненому Правилами дорожнього руху місці зупинки, а саме ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини. Крім того, саме розташування автомобіля позивачки позбавляє інших учасників руху в повному обсязі слідкувати за дорожньою обстановкою, обмежує видимість тих учасників дорожнього руху, які здійснюють рух, що в свою чергу створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у примітці в статті 122 КУпАП роз`яснено, що суб`єктом правопорушення в цій статті у разі вчинення передбачених частинами 1-3 цієї статті правопорушень, у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом 3 частини 1 статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа,   яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.   
При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення,   що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).
Матеріалами справи підтверджується, що інспектором відповідно до ст. 14-2 КУпАП здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення з протилежних ракурсів, на яких було зафіксовано:
1) дату порушення 11.12.2019р.;
2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, вул. Короленка,2
3) географічні координати: 48.465200. 35.043897; 
4) час вчинення порушення: 15:55 (15 год. 55 хв.) ( а.с. № 19-22).
Оскільки здійснено фотофіксацію обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, відповідальність за що передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, та відсутність можливостей встановити безпосередньо особу, зазначену у ч. 1 ст. 14-22 КУпАП на місці вчинення правопорушення, у повній відповідності до ст. 279-1 КУпАП, тому відповідачем розміщено на лобовому склі транспортного засобуАVEO, д/н НОМЕР_1 повідомлення про притягнення власника транспортного засобу до адміністративної відповідальності в силу постанови серія ІД №00068870.
Зокрема, спеціалістом І категорії інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпіком І.П. здійснена фотофіксація (із зазначенням дати, часу, місця розташування транспортного засобу та географічних координат) обставин порушення правил зупинки, стоянки з різних ракурсів - 7 фото, які підтверджують, місце вчинення правопорушення, час вчинення правопорушення, транспортний засіб, а також порушення вимог зупинки транспортного засобу, а саме ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини, що порушує вимоги пп. ґ) п. 15.9 ПДР.
З матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині, що стосується порядку застосування суб`єктом владних повноважень положень ст.ст. 279-1, 279-3 КУпАП.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.
Частина 3 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - з накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами 1-3 цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини 1 статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона правопорушень, передбачених зазначеною статтею, містить, зокрема, такий склад - недодержання водіями вимог дорожніх знаків, розмітки проїзної частини шляхів або безпечної дистанції, порушення правил зупинки і стоянки.
Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу або необережності.
Суб`єктом правопорушення може бути - водій транспортного засобу, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
Стаття 14-2 КУпАП визначає, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.
Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.
Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Стаття 279-1 КУпАП визначає особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).
У разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 статті 279-1 КУпАП, за запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водночас, обставини у справі мають підтверджуватися доказами. 
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. 
Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.
Згідно з пп. «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.
Фіксація правопорушення здійснена відповідачем у відповідності до вимог до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, є належним доказом, що доводить факт вчинення правопорушення.
Так, фотознімки транспортного засобу надають можливість встановити місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого майна, про що свідчить наявність перехрещуваної проїзної частини вул. Короленка та пр. Д.Яворницького.
Посилання позивачки на те, що належним доказом недодержання вимог є заміри відстані на місці, в той час, як в даній справі неможливо розібрати заміри через нечіткість фото, є необґрунтованими, оскільки при дослідженні фотознімків транспортного засобу в момент вчинення правопорушення можливо чітко встановити, що транспортний засіб було зупинено саме ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини вул. Короленка та пр. Д. Яворницького, про що свідчить наявність на зображеннях заокруглення країв проїзної частини. Також на фотознімках можливо чітко визначити наявність засобів вимірювальної техніки - рулетки (а.с. 70).
Крім того, аналіз фотознімків дає підстави для висновку, що на місці вчинення правопорушення - відсутній пішохідний перехід, при цьому транспортний засіб розташовано не проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга, у зв`язку з чим винятки заборони зупинки, які містить пп. «ґ» п. 15.9 Правил дорожнього руху не можуть бути застосовані.
Порядок та особливості розгляду справи про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлений у статтях 279-1 - 279-4 КУпАП.
Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 122 КпАП України, підтверджено належними доказами.
Крім того, відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З матеріалів справи вбачається, що постанова про накладення адміністративного стягнення була складена відносно ОСОБА_2 , оскільки саме на неї зареєстровано транспортний засіб (а.с. № 12).
Однак, до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради від ОСОБА_1 (позивачки) - надійшла заява від 13.03.2020р. (а.с. № 71) про те, що 11.12.2019р. саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , особисто керувала автомобілем CHEVROLET АVEO, д/н НОМЕР_1 .
На підставі вказаної заяви, відповідно до положень ст. 279-1 КУпАП та примітки ст. 122 КУпАП інспектором було внесено зміни до постанови серія ІД №00068870 щодо відповідальної особи, а саме замінено ОСОБА_2 (на яку зареєстрований ТЗ) на ОСОБА_1 (яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення).
На підставі вищевказаної заяви, ОСОБА_2 була звільнена від адміністративної відповідальності, шляхом внесення змін в постанову відповідальної особи, що відповідає вимогам частини 2 абзацу 3 статті 279-3 КУПАП. 
Отже, після внесення змін до постанови від 05.02.2020р., відповідальною особою за адміністративне правопорушення правомірно зазначена ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення та повідомила про це Інспекцію з питань контролю за паркуванням ДМР листом від 13.03.2020р. (а.с. № 71).
Накладення стягнення на ОСОБА_1 (позивачку) постановою серії ІД №00068870 від 05.02.2020р. (внесення змін в постанову щодо суб`єкту правопорушення) здійснено відповідачем відповідно до положень ст. 279-3 КУпАП та примітки до ст. 122 КУпАП - після подання ОСОБА_1 заяви від 13.03.2020р. про те, що саме вона знаходилася за кермом транспортного засобу; тому відповідачем встановлена особа порушника, та правомірно внесені зміни в постанову про притягнення до адміністративної відповідальності належної особи (внесеними змінами в постанову звільнено від відповідальності ОСОБА_2 , яка є власником транспортного засобу, однак не перебувала за кермом в момент вчинення правопорушення), що відповідає вимогам статті 61 Конституції України, а саме юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2020 провадження по адміністративній справі за адміністративним ОСОБА_2 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (треті особи - спеціаліст І категорії - інспектор з паркування відділу контролю за аркуваням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Карпік Іван Петрович, ОСОБА_1 ) про скасування постанови серії ІД № 00068870 від 05.02.2020 про накладення адміністративного стягнення - закрито (а.с. 143).
Так, норми статті 279-3 КУпАП чітко вказують порядок дій посадової особи при надходженні заяви в порядку, встановленому абз. 3 ст. 279-3 КУпАП, а саме: 
у випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі: абзацу 3 частини 1 цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у   частині 1   статті 14--2   цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
Отже, на виконання вищевказаних норм, відповідачем правомірно вчинено дії щодо внесення змін в постанову серія ІД №00068870 від 05.02.2020р. щодо суб`єкта відповідальності у відповідності до приписів ст. 279-3 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції та можуть бути підставою для його скасування. 
В силу ч. 3      ст. 272 КАС України   справи, визначені   статтею 286 КАС      не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на характер спірних правовідносин та результати апеляційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. 243,   310,   317, 321,   322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу спеціаліста I категорії - інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю паркування Дніпровської міської ради Карпіка Івана Петровича - задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2020  - скасувати. В задоволенні позову відмовити.
Постанова   суду апеляційної інстанції   набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Повний текст постанови виготовлено 25.09.2020.
   
Головуючий   суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова