ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 вересня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 201/1567/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратова Валерія Федоровича 
на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року (суддя Ткаченко Н.В.)  в адміністративній справі 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратова Валерія Федоровича
про скасування постанови,-
в с т а н о в и в :
                    
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратова Валерія Федоровича про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00059744 від 13.01.2020.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року позов задоволено повністю. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратовим Валерієм Федоровичем під час інспектування 27.11.2019 у м. Дніпро, Успенська площа, 7, було виявлено зупинку на тротуарі транспортного засобу SUZUKI GRAND VITARA, державний номер НОМЕР_1 , що є порушенням підпункту «б» пункту 15.10  ПДР.
В результаті виявленого порушення відповідачем прийнято постанову від 13.01.2020 серії ІД № 00059744, згідно з якою   ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 122 КупАП  і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.
Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 15.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, стоянка всіх транспортних засобів у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличкою 7.6.1, дозволяється на проїзній частині вздовж тротуару, а встановленими з однією з табличок 7.6.2-7.6.5 - легкових автомобілів і мотоциклів тільки так, як показано на табличці.
За приписами пп. «б» п. 15.10 ПДР стоянка забороняється   на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).
В свою чергу пп. «в» п. 15.10 ПДР передбачено, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м. 
Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Порушення, описане у постанові про накладення адміністративного стягнення, було зафіксовано технічним засобом. Матеріали справи містять фотодокументи із зображенням різних ракурсів автомобіля, який належить позивачеві, із відображенням дати та часу фотофіксації, розташування транспортного засобу. 
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо недоведеності відповідачем виявленого порушення, оскільки з наданих суб`єктом владних повноважень доказів не можливо встановити, що водієм не було залишено для руху пішоходів щонайменше двох метрів, матеріали фотофіксації не містять чіткої відстані від автомобіля до проїзної частини, а доказів проведення замірів такої відстані відповідачем не надано.
Апелянт у спростування такого висновку суду першої інстанції зазначає, що однією з умов для застосування винятку щодо заборони стоянки на тротуарі для легкових автомобілів (якщо такі поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м) є паркування автомобілю на краю тротуару, який примикає до проїзної частини.
Суд апеляційної інстанції не вважає доводи апелянта такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, адже системний аналіз вищевикладених норм ПДР дає можливість дійти висновку, що стоянка легкового автомобілю на тротуарі допускається виключно: у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 у спосіб, позначеній на табличці; на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.
Правила дорожнього руху не ставлять в залежність місце паркування транспортного засобу відповідно до пп. «в» п. 15.10 - на краю тротуару, який примикає до проїзної частини, або з протилежного краю тротуару від проїзної частини. Єдиним застереженням згідно з встановленою правовою нормою є забезпечення обов`язкової відстані для руху пішоходів.
Відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано доказів паркування водієм автомобілю без забезпечення відстані для руху пішоходів щонайменше двох метрів.
Також апелянтом не надано належних доказів, а з наданих фото-доказів не вбачається, що у місці паркування автомобіля, яким керував позивач, було встановлено дорожні знакаи 5.38, 5.39 з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновки суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування. 

                              Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 316, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
п о с т а н о в и в :

          Апеляційну скаргу Головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратова Валерія Федоровича залишити без задоволення.
          Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року в адміністративній справі № 201/1567/20 залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з 29 вересня 2020 року та оскарженню не підлягає.
          Повна постанова складена 29 вересня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров