Справа № 991/5242/20
Провадження № 11-сс/991/603/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1 

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року м. Київ
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:
головуючого судді – ОСОБА_2 ,
суддів – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07 липня 2020 року про закриття провадження за скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 
за участю:
особи, яка подала апеляційну скаргу, – адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини
03 червня 2020 року адвокат ОСОБА_6 направила до Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) заяву про вчинення ОСОБА_7 (станом на 21 лютого 2017 року був народним депутатом України) кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України (далі – КК України).
У зв`язку з тим, що на адресу адвоката ОСОБА_6 не надходила відповідь від НАБУ про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР), викладених у заяві від 03 червня 2020 року, заявниця 12 червня 2020 року звернулася до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ в порядку, передбаченому пунктом 1 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України).
18 червня 2020 року слідчим суддею Вищого антикорупційного суду за результатами розгляду було частково задоволено вищевказану скаргу та зобов`язано уповноважену особу НАБУ розглянути заяву адвоката ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення.
В цей же день адвокат ОСОБА_6 отримала лист від старшого детектива НАБУ ОСОБА_8 від 10 червня 2020 року № 0432-252/20417, в якому заявницю повідомлено, що за результатами розгляду її заяви не встановлено ні формальних, ні матеріальних ознак злочину.
Вважаючи, шо зазначений лист суперечить вимогам чинного КПК України, адвокат ОСОБА_6 24 червня 2020 року подала до Вищого антикорупційного суду скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. 
07 липня 2020 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду постановлено закрити провадження за вищевказаною скаргою адвоката ОСОБА_6 .
Закриваючи провадження за скаргою, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга адвоката ОСОБА_6 подана до Вищого антикорупційного суду після закінчення десятиденного строку оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням адвокат ОСОБА_6 13 липня 2020 року подала апеляційну скаргу до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 ставить вимогу про скасування ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07 липня 2020 року та постановлення нової ухвали, якою скаргу задовольнити; зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести до ЄРДР відомості за заявою адвоката ОСОБА_6 від 03 червня 2020 року про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України; розпочати досудове розслідування та протягом 24 годин з моменту реєстрації таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що слідчий суддя безпідставно дійшов до висновку, що скарга була подана до Вищого антикорупційного суду після закінчення десятиденного строку оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України. Вважає, що до відрахування строків оскарження бездіяльності не може застосовуватися 10-денний строк, з огляду на те, що «бездіяльність» має невизначено тривалий характер, тобто вона може здійснюватися як завгодно довго з моменту невчинення певної дії, а тому право на оскарження бездіяльності зберігається протягом усього періоду не вчинення дії чи не прийняття рішення. Окрім цього, посилається на те, що у слідчого судді були відсутні підстави для винесення ухвали про закриття провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , оскільки це не передбачено кримінальним процесуальним законом. За таких обставин вважає оскаржуване судове рішення незаконним, необґрунтованим та постановленим з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 у повному обсязі підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, просила її задовольнити. 
Інші учасники судового провадження у судове засідання не прибули, будучи повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, однак відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши та перевіривши доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали, які надійшли від слідчого судді, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Частиною 1 статті 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Також, згідно із ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Зазначеному імперативному принципу відповідає використана у КПК України вищезазначена процедура щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.
Так, частина 1 статті 214 КПК України регламентує, що слідчий, прокурор не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР. За змістом цієї норми бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження на досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до ч.ч. 1-3, 5 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.  При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, 03 червня 2020 року адвокатом ОСОБА_6 до НАБУ було направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення (а.с.5-8).
05 червня 2020 року зазначена заява була зареєстрована у НАБУ за № 142/975-00-юо (а.с.23,24).
Згідно наведених вище приписів ст.ст. 115 та 214 КПК України, слідчий, прокурор починаючи з 05 червня 2020 року та не пізніше 06 червня 2020 року, був зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. 
Перебіг строку на оскарження дій або бездіяльності посадових осіб НАБУ розпочався з 07 червня 2020 року.
Оцінюючи вказані обставини, колегія суддів погоджується із висновками слідчого суддів про те, що ухвала слідчого судді від 18 червня 2020 року, постановлена за результатами розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 та якою було зобов`язано уповноважених осіб НАБУ розглянути заяву адвоката ОСОБА_6 , про вчинення кримінального правопорушення, а також лист від 10 червня 2020 року № 0432-252/20417, яким було таку заяву розглянуто, не можуть бути моментом відрахування строку для звернення зі скаргою на бездіяльність. Адже бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення протягом 24 годин і не залежить від надання відповіді у формі листа чи ухвалення рішення суду. 
Відповідно до поштового конверта, в якому була скерована скарга адвоката ОСОБА_6 до Вищого антикорупційного суду, датою її направлення є 19 червня 2020 року (а.с.12), тобто виходячи з вищенаведених приписів строк подання скарги на оскарження бездіяльності детектива НАБУ, був пропущений. При цьому, адвокат ОСОБА_6 не порушила питання про поновлення їй пропущеного строку на оскарження.
Пунктом 3 частини 2 статті 304 КПК України встановлено, що скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Разом з тим, якщо після відкриття провадження за скаргою буде встановлено, що воно відкрите за скаргою яка подана до суду після закінчення строку оскарження, слідчий суддя, суд має постановити ухвалу про закриття провадження за скаргою.
Аналогічний підхід був застосований Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18, яка вважала, що у випадку безпідставного відкриття провадження необхідно застосовувати аналогію закону та закривати провадження
З урахуванням наведеного та того, що клопотання про поновлення строку на подання скарги адвокатом ОСОБА_6  не заявлено, а у слідчого судді відсутні повноваження для вирішення питання про поновлення строку з власної ініціативи без відповідної заяви, тому,на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 у зв`язку з пропуском строку, передбаченого ст. 304 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України).
За змістом ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається. Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 , з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07 липня 2020 року, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                 ОСОБА_2 

Судді:                                                                                  ОСОБА_3 

                                                                                ОСОБА_4