ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 р. 	Справа № 520/765/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 року, (головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А.) по справі № 520/765/2020
за позовом       ОСОБА_1  
до    Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                  
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2016 року;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 :
 з 01 січня 2018 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України від 15 березня 2018 року;
з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України від 15.03.2018 з 01.01.2018 та з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року;
виплатити заборгованість за пенсією ОСОБА_1 з моменту протиправного припинення виплати пенсії, а саме з 01 червня 2016 року, із урахуванням перерахунків пенсії з 01 січня 2018 року та з 05 березня 2019 року;
- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2016 року.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України від 15 березня 2018 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України від 15 березня 2018 року з 01 січня 2018 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити заборгованість за пенсією ОСОБА_1 з 01.06.2016 року по 16.10.2019 року, із урахуванням проведеного перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України від 15 березня 2018 року з 01 січня 2018 року.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.          
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області суму сплаченого судового збору у розмірі 1681,60 грн.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач), не погодившись із судовим рішенням в частині задоволення позову, подало апеляційну скаргу, в якій посилаичись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного висновку, просило скасувати рішення суду в цій частині та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог вимог апеляційної скарги зазначає,  що припинивши з 01.06.2016 виплату пенсії позивачу відповідач діяв правомірно,  оскільки ОСОБА_1 знято з реєстрації 29.08.2012,  у зв`язку з чим були відсутні  також підстави для здійснення йому перерахунку пенсії з 01.01.2018 на підставі довідки наданої віськоматом.  
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Зазначає, що припинення виплати пенсії відбулося з підстав не встановлених законом України, а тому дії відповідача є неправомірними. Крім того, зазначені пенсійним органом обставини не є підставою для не здійснення перерахунку пенсії на підставі наданої військоматом довідки.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України  справа розглянута  в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що з 01.01.1993 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі 56% грошового забезпечення, що підтверджується довідкою відповідача (а.с. 51).
У травні 2016 року AT “Державний ощадний банк України” надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області звіт про пенсіонерів, які одержують пенсію за довіреністю або не одержують пенсію за період з 01.06.2015 по 01.06.2016. Відповідно до звіту останній раз ОСОБА_1 одержував пенсію 12.12.2014.
16.05.2016 ГУ ПФУ в Харківській області отримав відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України, про те що ОСОБА_1 з 29.08.2012 знято з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . 
З 01.06.2016 відповідачем знято з обліку ОСОБА_1 та припинено виплату пенсії по причині "до з`ясування",  про що складено атестат про зняття з обліку (а.с. 52).
Харківським обласним військовим комісаріатом складено та направлено відповідачу довідку від 15.03.2018 № ФХ88886 про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 103, згідно якої за нормами чинними на 01.03.2018 р. за посадою викладач кафедри автоматизованої обробки інформації ВВУ розмір посадового окладу - 6340,00 грн., оклад за військовим званням – 1410,00 грн., надбавка за вислугу років (45%) – 3487,50 грн., всього 11237,50 грн (а.с. 48).
31.07.2017 позивач звернувся з заявою до відповідача про надання інформації про причини припинення виплати пенсії, за результатами розгляду якої повідомлено, що  виплату пенсії буде поновлено після надання довідки з уповноваженого органу за місцем фактичного проживання або паспорту із зазначенням місця реєстрації.
17.10.2019, 21.10.2019 позивач звертався до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявами про поновлення виплати пенсії, в якій просив утримувати переплачену пенсію у розмірі 20%, а в подальшому просив вважати недійсною заяву про утримання переплаченої пенсії у розмірі 20% (а.с. 73, 74).
З 16.10.2019 Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області поновлено виплату пенсії позивачу, після надання відомостей про реєстрацію в Харківській області, що підтверджується довідкою, листами відповідача (а.с. 44, 51).
Позивач, вважаючи протиправними дії пенсійного органу щодо припинення пенсії та бездіяльності щодо не перерахунку пенсії з 01.01.2018 та з 05.03.2019, звернувся до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що припинення виплати пенсії позивачу та не проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 15.03.2018 вчинені відповідачем не в порядку  та не в спосіб, визначені чинним законодавством. 
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позову з огляду на наступне.   
Відповідно до ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.
Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон № 1058-IV).
Згідно ч. 1 ст. 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.
Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Нормами п.п. 1, 6 ст. 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.
Відповідно до ч.3 ст. 4 Закону № 1058-IV, яка визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Підстави припинення пенсії зазначені у ст. 49 Закону № 1058-IV.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.
Колегія суддів зазначає, що згідно ч.1 ст. 49 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” такої підстави («до з`ясування») для припинення виплати пенсії не встановлено, крім того виплата пенсія припиняється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем не приймалося рішення про припинення пенсії ОСОБА_1 з підстав визначених ст.49 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Отже, за відсутності прийняття рішення територіального органу Пенсійного фонду про припинення виплати пенсії з підстав, передбачених ст.49 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, припинення виплати пенсії   ОСОБА_1 з 01.06.2016 відповідачем здійснено неправомірно, не у спосіб встановлений законом та з підстав, не передбачених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність власних дій, які полягають у припиненні виплати пенсії позивачу з 01.06.2016, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про їх протиправність.
Доводи апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в цій частині.
Оскільки припинення виплати пенсії позивачу відбулося протиправно, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання відповідача виплатити заборгованість за пенсією ОСОБА_1 з 01.06.2016 є вірним.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій від 15.03.2018, колегія суддів зазначає наступне.     
Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі Закон №2262- XII) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Згідно ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців, повноваження щодо визначення умов, порядку перерахунку пенсій та їх розмірів належать Кабінету Міністрів України.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців, яка набрала чинності з 01.03.2018.
Отже, з набранням чинності Постановою від 30.08.2017 №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.
Згідно з пунктом 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 №45 (надалі за текстом - "Порядок") під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Також на виконання повноважень, передбачених ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 (далі – Постанова № 103), пунктом 1 якої передбачено, що перерахунок пенсії, призначеної згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), проводиться з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа обіймала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що  Харківським обласним військовим комісаріатом складено та направлено відповідачу довідку від 15.03.2018 № ФХ88886 про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 103.
Позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про перерахунок пенсії на підставі вищезазначеної довідки Харківського обласного військового комісаріату.
У грудні 2019 відповідач повідомив позивача про проведення йому перерахунку пенсії з 01.01.2018 згідно Постанови № 103 на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанцій не надано доказів проведення перерахунку пенсії позивачу на підставі вищезазначеної довідки Харківського обласного військового комісаріату, відповідно до п.п. 1, 2 Постанови № 103.
Отже, висновки суду першої інстанції про наявність у позивача права на проведення перерахунку пенсії на підставі довідки від 15.03.2018 та обов`язок  пенсійного органу здійснити такий перерахунок є вірними.
Доводи апеляційної скарги  щодо відсутності підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2018 по 16.10.2019 оскільки в цей період позивач не отримував пенсію, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки не отримання пенсії позивачем протягом зазначеного періоду відбулося з вини відповідача. Крім того, зазначена обставина не є законодавчо визначеною підставою для не здійснення перерахунку пенсії.
Враховуючи протиправність дій відповідача щодо припинення виплати ОСОБА_1  пенсії з 01.06.2016, позивач був позбавлений права на перерахунок пенсії з 01.01.2018 відповідно до п.п. 1, 2 Постанови № 103, які були чинними та той час, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання відповідача  провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Харківського обласного військового комісаріату, відповідно до п.п. 1, 2 Постанови № 103 з 01.01.2018.
З огляду на викладене, доводи апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення про відмову у задоволенні позову, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 по справі № 520/765/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова