УХВАЛА

04 вересня 2020 року 
Київ
справа №260/348/19
адміністративне провадження №К/9901/26609/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Мартинюк Н.М.,
суддів Мельник-Томенко Ж.М., Соколова В.М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції 
клопотання адвоката Балтака Дмитра Олеговича в інтересах ОСОБА_1 
про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду 
у справі №260/348/19
за позовом ОСОБА_1 
до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) 
про визнання протиправною бездіяльності та стягнення середнього розміру грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі – « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення з ОСОБА_1 7 червня 2017 року остаточного розрахунку при звільненні з військової служби; 

- стягнути з Мукачівського прикордонного загону на користь позивача середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 8 червня 2017 року до 16 січня 2019 року. 

Закарпатський окружний адміністративний суд рішенням від 31 травня 2019 року позов задовольнив: 

- визнав протиправною бездіяльність Мукачівського прикордонного загону щодо непроведення з ОСОБА_1 7 червня 2017 року остаточного розрахунку при звільненні його з військової служби;

- стягнув з відповідача на користь позивача середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 8 червня 2017 року до 16 січня 2019 року в сумі: 169852,74 грн.

Проте Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 27 серпня 2019 року рішення суду першої інстанції скасував і прийняв нове, яким позов задовольнив частково: зобов`язав Мукачівський прикордонний загін виплатити на користь ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби в сумі: 16753,88 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив її в касаційному порядку. У касаційній скарзі, окрім іншого, адвокат Балтак Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , заявив клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що ця справа містить виключну правову проблему, а саме: щодо встановлення переліку обставин, за наявності яких застосовується принцип співрозмірності при визначенні розміру середнього заробітку за час несвоєчасного розрахунку при звільненні. На думку скаржника, наявність виключної правової проблеми підтверджується тим, що станом на момент подання касаційної скарги є різні за змістом судові рішення Верховного Суду України стосовно трактування можливості застосування положень статі 117 Кодексу законів про працю України (далі – «КЗпП України») за наявності судового рішення про стягнення заробітної плати (грошового забезпечення). 

Відповідно до частини п`ятої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – «КАС України», тут і далі у редакції, чинній до 8 лютого 2020 року) суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Частинами першою та другою статті 347 КАС України визначено, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується більшістю від складу суду, що розглядає справу.

Проаналізувавши вказані підстави, якими заявник обґрунтовує необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів їх відхиляє. Так, після прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанов від 26 червня 2019 року у справі №761/9584/15-ц, від 26 лютого 2020 року у справі №821/1083/17 і від 13 травня 2020 року у справі №810/451/17, питання щодо застосування судами принципу співмірності, в тому числі у тих випадках, коли належні позивачеві суми, що не були виплачені на момент звільнення, були встановлені (стягнуті) в судовому порядку, не становить виключної правової проблеми, а вказаними постановами Великої Палати Верховного Суду усунено наявні до цього розбіжності у практиці застосування судами статей 116, 117 КЗпП України.

Крім того, обґрунтовуючи своє клопотання адвокат Балтак Д.О. вказує на те, що вказана справа має вирішуватися у порядку цивільного судочинства, що, на його думку, також є підставою (частина шоста статті 346 КАС України) для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Згідно з частиною шостою статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо:

1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції;

2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах;

3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Так, позивач не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції в судах першої чи апеляційної інстанцій, як і не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах. Кожна із викладених умов унеможливлює передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, у клопотанні адвоката Балтака Д.О. в інтересах ОСОБА_1 про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідно відмовити.

Керуючись статтями 345, 346, 347, 359 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Балтака Дмитра Олеговича в інтересах ОСОБА_1 про передачу справи №260/348/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

……………………………

…………………………….

…………………………….

Н.М.          Мартинюк
Ж.М.          Мельник-Томенко
В.М.          Соколов,
Судді          Верховного Суду