№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6659/2020
 
  ПО С Т А Н О В А
     І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
25 червня 2020 року                                                                       м. Київ 
                                                                                              Справа № 756/867/20
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача -  Стрижеуса А.М., 
суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
 
учасники справи:
 
стягувач -       ОСОБА_1 
боржник -      ОСОБА_2 
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року, постановлену у складі судді Белоконної І.В., у справі за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу № 756/867/20 (провадження №  2-н/756/49/20), виданого 06 лютого 2020 року Оболонським районним судом м. Києва  про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів,  - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 травня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року справі за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу № 756/867/20 (провадження №  2-н/756/49/20), виданого 06 лютого 2020 року Оболонським районним судом м. Києва  про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів. 
Ухвалою Київського апеляційного суду  від 23 червня 2020 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Встановлено, що 27 лютого 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу, мотивуючи її тим, що 06 лютого 2020 року суддею Оболонського районного суду міста Києва було видано судовий наказ у справі                       № 2-н/756/49/20 про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/ 4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 16 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_2 зазначив, що він не є батьком ОСОБА_3 , а записаний у свідоцтві про народження дитини на підставі ч. 1 ст. 135 СК України за заявою матері.
З цих підстав заявник просив суд скасувати судовий наказ, виданий 06 лютого 2020 року суддею Оболонського районного суду міста Києва у справі № 2-н/756/49/20.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року заяву  ОСОБА_2 про скасування судового наказу № 756/867/20 (провадження                                 № 2-н/756/49/20), виданого 06.02.2020 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - повернуто. 
Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, скасувати ухвалу суд першої інстанції.
Зазначає, що суд першої інстанції повертаючи заяву безпідставно застосував положення п.4 ст.1 ст. 161 ЦПК України, оскільки судом не було досліджено документи, подані ним в обґрунтування, у даному випадку батьківство є предметом спору у іншій справі, а отже обмежив його у доступі до правосуддя, оскільки виданий судовий наказ є неправосудним. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали, апеляційний суд приходить до висновку, що  апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених  статтею 161 цього Кодексу.
Згідно п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України боржник має протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч.7 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
            Відповідно до ч.6 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами  у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Повертаючи заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього за вказаним судовим наказом, або судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Враховуючи, що нормами процесуального закону у їх системному взаємозв`язку не передбачено право звернення до суду із заявою про скасування судового наказу у разі видачі судового наказу відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, районний суд обґрунтовано повернув подану по справі боржником заяву.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції не враховані певні обставини, що могли вплинути на висновки суду про наявність підстав для стягнення аліментів та їх розмір, не мають правового значення, оскільки процесуальним законом не передбачена можливість скасування судового наказу, виданого відповідно до п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, за будь яких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду.
За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-
 
 П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2  - залишити без задоволення.
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року - залишити без змін.
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку  не підлягає.

Суддя-доповідач:                                         А.М. Стрижеус
 
Судді:                                                             Л.Д. Поливач
 
                                                                       О.І. Шкоріна