Справа № 347/832/16 
Провадження № 22-ц/4808/719/20 
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І. 
Суддя-доповідач Бойчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача                        Бойчука І.В.,
суддів                        Фединяка В.Д., Девляшевського В.А.,
з участю секретаря                        Турів О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання правочину недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Курило В.Г., на ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2020 року під головуванням судді Гордія В.І. у м. Косів,
в с т а н о в и в:
Представник ПАТ КБ «Приват Банк» 19.05.2016 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
ОСОБА_1 28.01.2020 звернулася до суду з зустрічним позовом до АТ КБ «Приват Банк» про захист прав споживача та визнання правочину недійсним.
Зустрічний позов мотивувала тим, що введення в оману щодо суми кредиту, безпідставних комісій при укладенні кредитного договору та щодо розміру процентної ставки та суми кредиту, що є істотними умовами договору, є підставою для визнання кредитного договору недійсним в цілому та визнання його таким, що укладений з введенням в оману.
Ухвалою Косівського районного суду від 06.02.2020 зустрічний позов був об?єднаний в одне провадження із первісним, а справу було призначено до розгляду на 25.02.2020.
Ухвалою Косівського районного суду від 31 березня 2020 року зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання правочину недійсним залишено без розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача подала до суду апеляційну скаргу, в якій зазначено, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню.
Апелянт зазначає, що суд помилково стверджує про повторність неявки у судове засідання позивача та її представника за зустрічним позовом.
Зокрема, на судове засідання 31 березня 2020 року суд повістки не направляв.
Суд не врахував, що з 12 березня до 24 квітня 2020 року в Україні запроваджено карантинні заходи, у зв`язку із чим учасникам судових процесів Радою суддів України рекомендовано утриматись від безпосередньої участі у судових засіданнях.
Просить ухвалу суду про залишення зустрічної позовної заяви скасувати.
Апелянт та його представник у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Суду направили клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі.
Представник банку направив суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його відпусткою. 
Колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги слід проводити без участі представника банку, оскільки причина його відсутності не є поважною. 
Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та грубим порушенням вимог цивільно-процесуального законодавства.
Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку у випадку неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 
Тому лише у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду відповідно до вимог ч. 5 ст. 223 ЦПК України.
З матеріалів справи вбачається, що 06 лютого 2020 року зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання правочину недійсним об`єднано в одне провадження із позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В цій же ухвалі призначено судове засідання на 25 лютого 2020 року з викликом учасників судового процесу.
Проте, повістка про виклик до суду, направлена ОСОБА_1 повернулася без вручення до суду у зв`язку із відсутністю адресата за адресою направлення (а.с. 215 т. 1). Представник адвокат Курило В.Г. направила суду клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з її зайнятістю в іншому суді в розгляді іншої справи.
Розгляд справи у цей день не відбувся і судове засідання відкладено на 31 березня 2020 року. Учасникам справи, в тому числі ОСОБА_1 , надіслано повістки про виклик у судове засідання, але відомості щодо отримання нею повістки про виклик до суду на 31.03.2020 відсутні. У справі міститься повернута на адресу суду повістка без вручення у зв`язку із відсутністю ОСОБА_1 за адресою відправлення (а.с. 17 т. 2). 
Крім того, з 12 березня до 24 квітня 2020 року в Україні запроваджено карантинні заходи через спалах у світі короновірусу і Кабінетом Міністрів України було прийнято відповідну постанову 11 березня 2020 року. Тому неявка учасників справи в судове засідання 31 березня 2020 року відбулася з поважних причин.
З огляду на зазначені обставини у суду не було підстав вважати, що позивач та її представник повторно без поважних причин не з`явилися в судові засідання та відповідно відсутні підстави для залишення зустрічного позову без розгляду.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд на зазначені вимоги процесуального законодавства уваги не звернув, розглянув справу без належного повідомлення позивача за зустрічним позовом про дату, час та місце розгляду справи, причин не отримання заявником повідомлення про виклик до суду не з`ясував, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.
Конституційне право на участь у судовому розгляді, бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду не може бути формальним, це є порушенням зазначених вимог законодавства та підставою для безумовного скасування судового рішення і ухвалення власного рішення.
Згідно вимог п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатом розгляду апеляційної скарги може скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено вимоги процесуального права, що призвели до постановлення помилкової ухвали, тому вона не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з направленням справи за зустрічним позовом ОСОБА_1 до суду першої інстанції для продовження її розгляду відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 374, 379, 381 – 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Курило В.Г., задовольнити.
Ухвалу Косівського районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2020 року скасувати, а справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та визнання правочину недійсним направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 14 липня 2020 року.

Суддя-доповідач:                                                        І.В. Бойчук
Судді:                                                                        В.А. Девляшевський
                                                                               В.Д. Фединяк