КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 753/3473/20 
провадження №22-ц/824/8105/2020
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Болотова Є.В., Музичко С.Г.,	
за участю секретаря судового засідання	                                  Потапьонок К.В.,	
учасники справи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Турчин А.А.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року /суддя Коренюк А.М./
у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича про примусове проникнення до житла боржника для проведення виконавчих дій, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фінмарк", ОСОБА_1 , -                 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Турчин А.А. звернувся з поданням про примусове проникнення до житла боржника для проведення виконавчих дій.
Ухвалою  Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року у задоволенні подання відмовлено. /а.с. 78-81/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, приватний виконавець звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати, подання задовольнити.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що 13.11.2018 р. відкрито виконавче провадження. З цього моменту ним вчиняються виконавчі дії, на адресу боржника направляється копія постанови про відкриття виконавчого провадження, та неодноразово направляються виклики, які повертаються за закінченням терміну зберігання. Зазначав, що відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, зазначену у виконавчому документі. Також наголошував, що про наявність виконавчого провадження боржника повідомлено телефоном, тому висновок суду першої інстанції про неповідомлення боржника не відповідає обставинам справи. Окрім того, неодноразовим виходом приватного виконавця для вчинення виконавчих дій встановлено, що доступ у квартиру закритий, а боржник повністю уникає виконавчих дій. Судом першої інстанції проігноровано докази щодо вчинення виконавчих дій, ігнорування вимог приватного виконавця боржником та тривалого невиконання рішення суду.
Боржник ОСОБА_1 неодноразово в судове засідання не з`являвся, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, зокрема і шляхом опублікування оголошення на сайті судової влади, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності, у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення приватного виконавця, який з`явився у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з прийняттям рішення про задоволення подання, на підставі наступного.
Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Турчина А.А. перебуває виконавче провадження ВП № 57676673 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом міста Києва № 2-99/12 від 19.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ "Комерційний банк`Даніель" боргу в розмірі 3 806 952, 64 грн.
Приватним виконавцем було винесено постанову від 13.11.2018 року № 57676673 про відкриття виконавчого провадження.
За неодноразовими виходами до квартири за адресою АДРЕСА_1 , приватному виконавцю двері ніхто не відчиняє, здійснити перевірку майнового стану боржника, яке належить останньому на праві власності для подальшого опису, конфіскації, не виявилось можливим з причин, незалежних від приватного виконавця, відтак мешканці квартири не допускають приватного виконавця до житла для проведення виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», про що в присутності понятих складені відповідні акти приватного виконавця.
В добровільному порядку вимоги приватного виконавця боржником не виконані.
Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції керувався вимогами п. 13 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» про те, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб; ч. 1 ст. 439 ЦПК України про те, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб ) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця; ч. 1,2 ст. 30 Конституції України про те, що  кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Встановивши, що постанова про відкриття виконавчого провадження не була направлена боржнику (відсутня розписка про отримання поштового повідомлення рекомендованого листа), відсутні докази про те, що державним виконавцем були виконані всі необхідні дії, передбачені законом при виконанні виконавчого листа про стягнення боргу, у актах, складених державним виконавцем при виході за місцем мешкання боржника відсутні докази про те, що сторона виконавчого провадження, а саме, боржник, повідомлявся про здійснення цих виконавчих дій своєчасно, акти державного виконавця складено у відсутності понятих, суд першої інстанції дійшов до висновку про необґрунтованість подання.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що приватним виконавцем не було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», приватним виконавцем на адресу боржника, вказану у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 , було надіслано копію постанови від 13.11.2018 р. про відкриття виконавчого провадження № 57676673, рекомендованим поштовим відправленням, яке повернулось за закінченням терміну зберігання. /а.с. 38, 46/
Ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» прямо передбачено, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою зазначеною у виконавчому документі, що і було вчинено приватним виконавцем.
Тобто, висновки суду першої інстанції про відсутність розписки про отримання постанови боржником не відповідають вимогам закону.
Окрім того, 20.11.2018 р. приватний виконавець повідомив боржника про рішення суду, видачу виконавчого документа, відкрите виконавче провадження у відношенні нього в телефонній розмові, про що складено відповідний акт. /а.с. 31/
Надалі виконавцем було встановлено факт приналежності житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 боржнику на праві власності, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна /а.с. 17-20/.
Встановлено також, що боржник зареєстрований за адресою зазначеною вище, згідно з листом Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про надання інформації від 12.12.2018 року №560 та додатком до нього - витяг з реєстру територіальної громади міста Києва № 35663247 від 12.12.2018 р, копії яких також були додані до подання.
В результаті встановлення вищезазначених фактів, приватним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника.
Крім того, приватним виконавцем, з метою виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19.12.2012 року у справі №2-99/12 та перевірки майнового стану боржника, надіслано запити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Головного управління Держпраці у Київській області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві, Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної авіаційної служби України щодо виявлення майна, зареєстрованого за боржником на праві власності. 
Згідно з відповіддю Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві на запит приватного виконавця, копія якої додавалася до подання, за боржником на праві власності зареєстровані транспортні засоби, які приватний виконавець постановив оголосити в розшук.
Після зазначених виконавчих дій заявника направлених на розшук майна боржника, приватним виконавцем 26.11.2018 року здійснено вихід за місцем проживання боржника та місцем знаходженням його майна, а саме за адресом: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом приватного виконавця від 26.11.2018 року, складеного у присутності двох понятих. На неодноразові дзвінки та стуки в двері - ніхто не відчинив. Приватним виконавцем боржнику залишено вимогу з`явитися на прийом до приватного виконавця.
Надалі, 18.12.2018 р. приватним виконавцем повторно здійснено вихід за адресою, АДРЕСА_1 , встановлено, що на неодноразові дзвінки та стуки в двері - ніхто не відчинив. Боржнику залишено вимогу з`явитися на прийом до приватного виконавця.
22.01.2019 р. приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що на неодноразові дзвінки та стуки, двері ніхто не відчинив. Боржнику залишено вимогу з`явитися на прийом до приватного виконавця.
23.01.2019 року приватним виконавцем направлено виклик боржнику з`явитися на прийом та надати інформацію щодо сплати боргу за виконавчим документом або надати підтверджуючі документи про сплату боргу. В установлений строк боржник на прийом до приватного виконавця не з`явився.
Надалі, стягувачем ТОВ «ФК «ФІНМАРК» було повідомлено приватного виконавця, що фактична адреса проживання боржника: АДРЕСА_3 .
19.02.2019 р. приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_3 встановлено, що на неодноразові дзвінки та стуки в двері - ніхто не відчинив боржнику залишено вимогу з`явитися на прийом до приватного виконавця.
Під час виходу приватного виконавця, що відбувся 05.09.2019 року, двері квартири відчинив син боржника, але одразу ж зачинив їх. На прохання отримати виклик для батька - двері не відкрив. Виклик залишено в дверях.
Останній вихід за адресою АДРЕСА_1 було здійснено приватним виконавцем 08.01.2020 року, результатом виходу встановлено, що на неодноразові дзвінки та стуки в двері - ніхто не відчинив. Боржнику залишено вимогу з`явитися на прийом до приватного виконавця.
Копії всіх актів приватного виконавця, якими підтверджуються вчинення відповідних виконавчих дій, що зазначені вище, додані до подання. Кожен акт приватного виконавця складений у відповідності до вимог ч. 2, ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження», у присутності понятих, про що свідчать копії таких актів, що додані до подання.
Тому, не відповідає висновок суду першої інстанції про факт складання актів приватного виконавця у відсутності понятих матеріалам справи, судом належним чином не з`ясовано обставини справи та не досліджено докази, надані приватним виконавцем.
Таким чином, з огляду на вказане, що підтверджується матеріалами подання, вбачається, що приватним виконавцем вчинено всі можливі активні дії по виконанню рішення суду, які боржником були проігноровані.          
Відповідно до ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 5) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Частиною 8 вказаної норми закону встановлено, що особи, які беруть участь У виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
Боржник не виконує рішення Дарницького районного суду міста Києва від 19.12.2012 р. у справі №2-99/12, що суперечить нормам ст. 129-1 Конституції України, якою визначено, що рішення суду є обов`язковим до виконання, повністю ігнорує та уникає вчинення виконавчих дій щодо виконання зазначеного рішення.
Всупереч ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» не допускає в установленому законом порядку виконавця до вказаного житла, що належить йому на праві власності, для проведення виконавчих дій.
Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.
Виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду", водночас,  позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично.
З огляду на те, що приватний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2012 р. у справі № 2-99/12 без примусового проникнення до житла, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, подання про примусове проникнення до житла боржника задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати, за розгляд справи в суді апеляційної інстанції з ОСОБА_1 на корись приватного виконавця Турчина А.А. 420, 40 грн. 
Керуючись ст.ст.  376, 381, 382 ЦПК України, суд,  - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року - задовольнити.
Ухвалу  районного суду м. Києва від 03 березня 2020 року - скасувати, подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Турчина Андрія Анатолійовича про примусове проникнення до житла боржника для проведення виконавчих дій, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Фінмарк", ОСОБА_1 , - задовольнити.                
Надати дозвіл на примусове проникнення до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , з правом примусово відкривати квартиру в установленому порядку із залученням працівників поліції для забезпечення виконання виконавчого листа № 2-99/21 від 18.05.2013 року, що видав Дарницький районний суд м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Комерційний банк «Даніель» - 3 806 952,67 грн.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:
Стягнути з ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП  НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 / на користь приватного виконавця Турчина Андрія Анатолійовича 420, 40 грн. 
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
 
Головуючий:                                        Судді: