ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/3135/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 вересня 2020 року                                                                             м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                                             Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                 Бужак Н.П., Костюк Л.О.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 640/3135/19 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що полягає у нездійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі довідки вих. №1.26-7-5692 від 23.11.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, складеної Державним підприємством обслуговування повітряного руху України. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зробити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2018 на підставі довідки вих. №1.26-7-5692 від 23.11.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, складеної Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, з урахуванням вже виплачених сум. В іншій частині позовних вимог було відмовлено. 
16.08.2019 на виконання рішення суду від 14.05.2019 Окружним адміністративним судом міста Києва видано два виконавчі листи.
В подальшому від ОСОБА_1 надійшла заява від 27.11.2019 (вх. №03-13/4956/19 від 28.11.2019), де позивач просив суд про наступне: встановити контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до суду звіт про виконання такого рішення суду. Крім того, позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що полягає у невиконанні останнім рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №640/3135/19 та в у невиплаті ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2018 на підставі довідки вих. №1.26-7-5692 від 23.11.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, складеної Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, з урахуванням вже виплачених сум.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.01.2020 заяву ОСОБА_1 було задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати до канцелярії суду протягом п`ятнадцяти днів з дати отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №640/3135/19 з урахуванням зауважень позивача. Водночас заяву від 27.11.2019 в частині вимоги про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виконання рішення суду було повернуто заявнику (позивачу) з причини пропуску останнім строку на її подання.
12.02.2020 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві через канцелярію суду надійшов звіт про виконання рішення суду (вих. №2600-0804-7/12820 від 11.02.2020) за підписом в.о. начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Бойко О.В. 
26.02.2020 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві штрафу за не виконання рішення суду від 14.05.2019. В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначає, що зі змісту Звіту він дійшов висновку про часткове виконання відповідачем рішення суду, а саме - в частині проведення перерахунку пенсії. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2020 у задоволенні цього клопотання ОСОБА_1 було відмовлено. 
Водночас, суд встановив для Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві новий строк для подання звіту про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №640/3135/19 в частині здійснення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2018 на підставі довідки вих. №1.26-7-5692 від 23.11.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, складеної Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, з урахуванням вже виплачених сум.
Між тим, 26.02.2020 позивачем до канцелярії суду подано заяву від 24.02.2020, де останній просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 640/3135/19 в частині здійснення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2018 на підставі довідки вих. №1.26-7-5692 від 23.11.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, складеної Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, з урахуванням вже виплачених сум; встановити судовий контроль, винести та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяють порушенню закону. В обґрунтування поданої заяви від 24.02.2020 зазначено, що за наслідками ознайомлення представника ОСОБА_1 - адвоката Сюсяйла О.М. зі Звітом відповідача, позивач дійшов висновку, що рішення суду від 14.05.2019 досі повністю не виконано. 
11.03.2020 від представника відповідача до канцелярії суду надійшло письмове пояснення (вих. №2600-0804-7/29134 від 05.03.2020) по суті вказаної заяви позивача, що за своїм змістом вона схожа зі Звітом (вих. №2600-0804-7/12820 від 11.02.2020).
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2020 вказану заяву позивача від 24.02.2020 про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо виконання рішення суду від 14.05.2019 в частині здійснення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2018 на підставі довідки вих. №1.26-7-5692 від 23.11.2018, з урахуванням вже виплачених сум було відмовлено. 
04.06.2020 від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві через канцелярію суду надійшов звіт про виконання рішення суду (вих. №2600-0804-7/69931 від 29.05.2020 у тексті якого відповідач пояснив, що за наслідками здійсненого Головним управлінням на виконання рішення суду від 14.05.2019 перерахунку пенсії позивачу з 01.03.2018 на підставі довідки Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 23.11.2018 №1.26-7-5692, розмір пенсії позивача склав 42  621,57 грн. При цьому, оскільки рішення суду не містило вказівок на проведення позивачу виплати перерахованої пенсії без обмеження максимальним розміром пенсії, то під час перерахунку органом Пенсійного фонду України застосовано ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". 
Так, за змістом наведеної статті Закону максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.  З урахуванням встановлених у ст. 7 Законів України "Про Державний бюджет на 2018 рік" і "Про Державний бюджет на 2019 рік" розмірів прожиткового мінімуму на одну особу для осіб, які втратили працездатність, максимальний розмір пенсії починаючи з 01.01.2018 становить 13 73 грн., з 01.07.2018 - 14 350 грн., з 01.12.2018 - 14  970 грн., з 01.07.2019 - 15  640 грн. В даному випадку, як стверджує відповідач, оскільки розмір пенсійної виплати позивача станом на вересень 2011 року (тобто, до проведення перерахунку пенсії на виконання рішення суду) становив 17  556,66 грн., то відповідно до припису ст. 2, п. 2 розд. "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", ч. 4 ст. 63 Закону України  "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" сума пенсії, що підлягала виплаті позивачу після здійсненого на виконання рішення суду перерахунку, була збережена на рівні 17 556,66 грн. Тобто, фактично розмір пенсії, що підлягав виплаті позивачу за наслідками проведеного перерахунку, не змінився. На підтвердження наведених у Звіті від 29.05.2020 обставин відповідач подав до суду розрахунок перерахованої з 01.03.2018 пенсії позивача, розрахунки пенсії позивача з Автоматизованої системи Розрахунку пенсій станом на 01.03.2018, 01.01.2018 і 31.12.2017. 
17.06.2020 за наслідками ознайомлення з останнім Звітом відповідача представник позивача подав до канцелярії суду заяву про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень (відповідача) на виконання рішення суду від 14.05.2019 у справі №60/3135/19. Свою заяву позивач мотивував тим, що відповідач за наслідками проведеного перерахунку пенсії здійснює її виплату позивачу з обмеженням максимального розміру пенсії. За наведених обставин позивач вважає, що відповідач умисно не виконує рішення суду в повному обсязі, чим допустив по відношенню до позивача протиправну бездіяльність.
Крім того, в той же день представник позивача подав через канцелярію суду клопотання про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за невиконання рішення суду від 14.05.2019 у справі №6403135/19, обґрунтоване аналогічними мотивами.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2020 у задоволенні цього клопотання позивача про накладення штрафу було відмовлено.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2020 р. заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень (відповідача), допущену на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у справі № 640/3135/19 залишено без задоволення.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача), допущену на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 р. у справі № 640/3135/19 задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судове рішення в частині «зробити виплату  пенсії з 01.03.2018 р. на підставі довідки ….» відповідачем не виконано. Саме вказана обставина, на думку апелянта, потребувала доведенню під час розгляду в суді першої інстанції.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС України).
Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.
Вирішуючи заяву про визнання протиправною бездіяльність відповідача, допущену ним на виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено обставин не виконання відповідачем рішення суду від 14.05.2019.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.
Статтею 129-1 Конституції України  визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до  ст. 370  КАС України,  рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною 1 ст. 383 цього Кодексу передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Вимоги до такої заяві визначені в ч.ч. 2 - 4 ст. 383 КАС України.
Згідно з 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
У контексті з наведеними процесуальними нормами суд зазначає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, врегульований приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» і «Про Державний бюджет на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу для осіб, які втратили працездатність, максимальний розмір пенсії починаючи з 01.01.2018 становить 13 73 грн., з 01.07.2018 - 14 350 грн., з 01.12.2018 - 14  970 грн., з 01.07.2019 - 15  640 грн. 
Відповідач обґрунтовуючи відсутність протиправності в своїх діях зазначає, що  оскільки розмір пенсійної виплати позивача станом на вересень 2011 року (тобто, до проведення перерахунку пенсії на виконання рішення суду) становив 17  556,66 грн., то відповідно до припису ст. 2, п. 2 розд. "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", ч. 4 ст. 63 Закону України  "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" сума пенсії, що підлягала виплаті позивачу після здійсненого на виконання рішення суду перерахунку, була збережена на рівні 17 556,66 грн. 
Судом першої інстанції встановлено, що фактично розмір пенсії, що підлягав виплаті позивачу за наслідками проведеного перерахунку, не змінився. На підтвердження наведених у Звіті від 29.05.2020 обставин відповідач подав до суду розрахунок перерахованої з 01.03.2018 пенсії позивача, розрахунки пенсії позивача з Автоматизованої системи Розрахунку пенсій станом на 01.03.2018, 01.01.2018 і 31.12.2017. Відповідно до вказаної довідки позивачу, починаючи з 05.03.2018 р. щомісячно нараховується пенсія у розмірі 17  556,66 грн, тобто в максимально дозволеному законодавством розмірі. 
При цьому, колегія суддів погоджується із тим, що в резолютивній частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 р. відсутній зобов`язальний висновок суду щодо необхідності перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2018 на підставі довідки вих. №1.26-7-5692 від 23.11.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій без обмеження її максимальним розміром.
Зважаючи на викладене вище, беручи до уваги відсутність в резолютивній частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 р. обов`язку відповідача здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, а також враховуючи наявне законодавче обмеження щодо таких виплат, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено обставин невиконання відповідачем рішення суду від 14.05.2019, а тому суд першої інстанції обґрунтовано залишив заяву позивача без задоволення.  
Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в заяві позивача, з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивача не містить.
Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 244, 250, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2020 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача), допущену на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у справі № 640/3135/19, - залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                          Н.П. Бужак

          Л.О. Костюк