У Х В А Л А 

07 липня 2020 року

м. Київ
Справа № 922/2416/17
Провадження № 12-44гс20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Власова Ю. Л.,
суддів: Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи
за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»
на рішення Господарського суду Харківської області від 05 листопада 2019 року (суддя Чистякова І. О.)
та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23 січня 2020 року (у складі колегії: головуючий суддя Пелипенко Н. М., судді: Істоміна О. А., Стойка О. В.)
у справі № 922/2416/17
за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус-Трейд»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 ,
про звернення стягнення на предмет іпотеки,
УСТАНОВИЛА:
У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк», позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус-Трейд» (далі - ТОВ «Бонус-Трейд», відповідач), треті особи - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , третя особа 1), ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , третя особа 2), про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 271,6 кв. м, житловою площею - 96,6 кв. м (далі - спірне нерухоме майно), яка належить на праві власності відповідачу та є предметом іпотеки за договором іпотеки від 19 квітня 2007 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HAG7GA00000006 від 18 квітня 2007 року (далі - кредитний договір) у сумі 2 176 801,21 доларів США шляхом продажу позивачем будь-якій особі з правом на укладання від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом, у тому числі з нотаріальним посвідченням, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також надання позивачу всіх інших повноважень, необхідних для здійснення продажу предмета іпотеки.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором у неї існує заборгованість у розмірі 2 176 801,21 доларів США. Виконання зобов`язань за наведеним кредитним договором забезпечено шляхом укладення 19 квітня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 договору іпотеки спірного майна. Надалі спірне майно неодноразово відчужувалось на користь інших осіб, внаслідок чого 15 грудня 2014 року зареєстровано право приватної власності відповідача на це майно, яке передано останнім в іпотеку третій особі 1. Позивач не надавав згоду на передачу спірного майна в наступну іпотеку, тому попередня іпотека від 19 квітня 2007 року має вищий пріоритет над наступними, тобто позивач має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором у судовому порядку.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 05 листопада 2019 року у справі № 922/2416/17, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 23 січня 2020 року, у позові відмовлено повністю.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що перше відчуження предмету іпотеки було здійснено на публічних торгах (аукціоні) в межах справи про банкрутство фізичної особи - підприємця Шпак Марини Олександрівни (далі - ФОП Шпак М. О.), у якій позивач заявляв свої кредиторські вимоги. Результати цих торгів (аукціону) недійсними не визнавались, тому відповідно до статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності всіх правочинів з продажу спірного предмету іпотеки. На підставі викладеного суди дійшли висновку, що позивач реалізував своє право на задоволення кредиторських вимог за рахунок іпотечного майна у справі про банкрутство, а іпотека нерухомого майна припинена у зв`язку з реалізацією предмета застави в межах процедури банкрутства ФОП Шпак М. О. Таким чином у позивача відсутнє право на звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому суди вказали, що скасування судових рішень та припинення провадження у справі про банкрутство ФОП Шпак М. О. як порушеного безпідставно, не спростовує правомірності правочину (аукціону), вчиненого на виконання скасованого рішення суду.
ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 05 листопада 2019 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23 січня 2020 року у справі № 922/2416/17, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 16 березня 2020 року відкрила касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та призначила справу до розгляду.
Ухвалою від 10 червня 2020 року Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду передав справу разом з касаційною скаргою на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п`ятої статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Зазначену ухвалу обґрунтовано тим, що простежується різний підхід судів цивільної та господарської юрисдикцій щодо застосування приписів чинного законодавства при вирішенні питання стосовно можливості припинення іпотеки у разі продажу іпотечного майна з аукціону у межах ліквідаційної процедури у порядку виконання постанови про визнання боржника банкрутом, яка надалі скасована із припиненням провадження у справі.
Зокрема, у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 390/669/17 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду щодо можливості припинення іпотеки у разі продажу іпотечного майна з аукціону у межах ліквідаційної процедури у порядку виконання постанови Господарського суду Харківської області від 29 березня 2011 року (про визнання боржника банкрутом), яка в подальшому скасована із припиненням провадження у справі, зауважив, що продаж іпотечного майна з аукціону не припинив іпотеку і вона зберегла свою силу для нового власника.
З огляду на викладене, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає виключною правовою проблемою питання про наявність чи відсутність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, що знаходиться у власності відповідача на підставі рішення суду, яке згодом скасоване, із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», за наслідками неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, що зумовлює обов`язок  національних судів забезпечити єдиний підхід до вирішення питання щодо дійсності/недійсності договорів, укладених за результатами проведення аукціону у межах ліквідаційної процедури у порядку виконання постанови про визнання боржника банкрутом, яка надалі скасована із припиненням провадження у справі, що впливає на встановлення наявності у позивача на момент вирішення спору у даній справі прав іпотекодержателя і як наслідок впливає на встановлення належного способу захисту у спорах про звернення стягнення на предмет іпотеки за рахунок іпотечного майна.
Відповідно до частини п`ятої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
Зважаючи на вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що дана справа № 922/2416/17 містить виключну правову проблему, вирішення якої необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, тому приймає її для розгляду.
Згідно із частиною першою статті 301 ГПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження. Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що розгляд справ у суді касаційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Відповідно до частини другої статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов`язковою. При цьому у частині другій статті 121 цього Кодексу зазначено, що ухвала, якою суд повідомляє про призначення судового засідання, повинна містити, зокрема, вказівку про те, що участь особи не є обов`язковою.
Наведені обставини є підставою для призначення справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, що їх явка не є обов`язковою.
Керуючись статтями 120, 121, 233 - 235, 301, частиною п`ятою статті 302 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
1. Прийняти до розгляду справу № 922/2416/17 за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Господарського суду Харківської області від 05 листопада 2019 року та постанову Східного апеляційного господарського суду від 23 січня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бонус-Трейд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1)  ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.
2. Призначити справу № 922/2416/17 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження на 15 вересня 2020 року о 10 годині 30 хвилин у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.
3. Повідомити учасників справи, що їх явка не є обов`язковою.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач 	 	Ю. Л. Власов 	
Судді: 	Н. О. Антонюк 	 	О. С. Золотніков	
 	Т. О. Анцупова	 	Л. М. Лобойко 	
 	С. В. Бакуліна 	 	Н. П. Лященко	
 	В. В. Британчук 	 	Л. І. Рогач	
 	М. І. Гриців	 	О. М. Ситнік	
 	Д. А. Гудима	 	О. С. Ткачук	
 	В. І. Данішевська	 	В. Ю. Уркевич	
 	Ж. М. Єленіна	 	О. Г. Яновська