ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/10289/17
адміністративне провадження № К/9901/68930/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
за участі:
секретаря судового засідання - Грінкевич А.І.
представника відповідача - Фартушної В.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 826/10289/17
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства юстиції України 
третя особа - ОСОБА_2 
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Міністерства юстиції України
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2018 (головуючий суддя - Шрамко Ю.Т.), та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 (прийняту у складі колегії суддів: головуючого Коротких А.Ю., суддів: Ганечко О.М., Сорочка Є.О.)
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просила: 
- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача №К-637/15.3-15/5-17 від 07.07.2017 про переадресування скарги позивача від 27.06.2017 на роботу Центру надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради (надалі - ЦНАП) і на рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради Мар`ян Т.В. №35836138 від 23.06.2017 до Головного територіального управління юстиції Чернівецької області; 
- визнати протиправним і скасувати рішення відповідача №29238/1316-0-1-17/19 від 01.08.2017 про відмову у розгляді скарги позивача від 27.06.2017, поданої на підставі частини 1 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та положень частини 3 статті 7 Закону України "Про звернення громадян" і статті 33 Закону України "Про комітети Верховної ради України" через звернення від 13.07.2017 до Підкомітету з питань діяльності органів юстиції Комітету Верховної Ради України з питань правової політики та правосуддя; 
- зобов`язати відповідача у відповідності до частини 1 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" виконати дії, які необхідні для проведення державної реєстрації права власників нерухомого майна, а саме:
- провести перевірку правомірності дій адміністратора ЦНАП, яка 19.06.2017 проводила в ЦНАП реєстрацію заяви №22836997, так само, як і рішення прийнятого державним реєстратором Чернівецької міської ради Мар`ян Т.В. за №35836138 від 23.06.2017; 
- визнати рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради Мар`ян Т.В. №35836138 від 23.06.2017 як таке, що прийняте всупереч наступним вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень": пункт 5 частини 1 статті 18 Закону; частини 2 статті 18 Закону; пункт 1 і пункт 2, частини 1 статті 23 Закону; частини 2 статті 23 Закону; частини 4 статті 23 Закону; частини 1 статті 26 Закону; частини 2, частини 3, частини 6 статті 27 Закону; 
- скасувати рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 23.06.2017 №35836138, прийняте державним реєстратором Чернівецької міської ради Мар`ян Т.В. і провести державну реєстрацію права власності за позивачем на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з відповідним внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
2. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що рішення відповідача від 07.07.2017 та 01.08.2017 є протиправними, оскільки прийняті з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, дійшов висновку, що лист відповідача від 07.07.2017 №К-637/15.3-15/5-17 про переадресування скарги позивача від 27.06.2017 на роботу Центру надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради не є рішенням в розумінні ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а тому позовні вимоги в частині визнання протиправним і скасування рішення відповідача №К-637/15.3-15/5-17 від 07.07.2017 не підлягають задоволенню.
5. Також судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що лист третьої особи від 13.07.2017, адресований Голові підкомітету з питань діяльності органів юстиції Верховної Ради України, який в подальшому направлено за належністю відповідачу, щодо якого відповідачем прийнято рішення №29238/1316-0-1-17/19 від 01.08.2017 про відмову у розгляді не відповідає вимогам до скарги, закріпленим в    ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та поданий не у відповідності до норм вказаного Закону.
6. Суди попередніх інстанцій дійшли до висновку про те, що позивачем не надано належних, достовірних та достатніх доказів того, що листом Міністерства юстиції України від 01.08.2017 №29238/1316-0-1-17/19 порушено законні права позивача, так як з листом від 13.07.2017 зверталася третя особа від свого імені, а не в інтересах (від імені) позивача.
7. Крім того суди попередніх інстанцій вирішили вийти за межі позовних вимог та визнали протиправними дії Міністерства юстиції України під час розгляду скарги позивача від 27.06.2017 в частині переадресування її листом від 07.07.2017 №К-637/15.3-15/5-17 до Чернівецької обласної державної адміністрації, а також зобов`язали відповідача розглянути скаргу позивача від 27.06.2017 відповідно до вимог законодавства України
8. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що згідно вимог    Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"    за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України приймає рішення або про відмову у задоволенні скарги, або про задоволення (повне чи часткове) скарги. Разом з тим, відповідачем скаргу в порядку вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" розглянуто не було.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
9. У грудні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга. 
У касаційній скарзі скаржник просить змінити рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018. 
II. АРГУМЕНТИ СТОРІН
10. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу: - скаржник вважає, що суди попередніх інстанції при розгляді справи неправильно застосували норми матеріального та процесуального права. 
11. Крім того, скаржник зазначив, що на підставі ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" мав право на переадресування скарги за належністю до Чернівецької обласної державної адміністрації для вирішення по суті, оскільки розгляд скарги позивача не віднесено до компетенції відповідача за нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". 
12. Також скаржник зазначає, що скарга позивача не відповідала вимогам до скарги, встановленими у ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
13. Скаржник просить виключити з мотивувальної частини судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій окремі абзаци; виключити з резолютивної частини рішення суду першої інстанції пункти 2, 3 ,4, а саме: « 2. Вийти за межі позовних вимог. 3. Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України під час розгляду скарги ОСОБА_1 від 27.06.2017 в частині переадресування її листом від 07.07.2017 № К-637/15.3-15/5-17 до Чернівецької обласної державної адміністрації. 4. Зобов`язати Міністерство юстиції України розглянути скаргу ОСОБА_1 від 27.06.2017 відповідно до вимог законодавства України».
Змінити резолютивну частину постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 наступним чином: «Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2018 змінити так, як зазначено в пунктах 1, 2 прохальної частини касаційної скарги. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2018 залишити без змін».
Відзиву на адресу Суду не надходило.
IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27.06.2017 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Мін`юсту зі скаргою, в якій просили: 
- провести перевірку правомірності дій посадової особи ЦНАП, яка 19.06.2017 проводила в ЦНАП реєстрацію заяви №22836997, як і рішення прийнятого державним реєстратором Чернівецької міської ради Мар`ян Т.В. за №35836138 від 23.06.2017; 
- визнати рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради Мар`ян Т.В. №35836138 від 23.06.2017 як таке, що прийняте всупереч вище переліченим вимогам Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"; 
- скасувати рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 23.06.2017 №35836138, прийняте державним реєстратором Чернівецької міської ради Мар`ян Т.В. і провести державну реєстрацію права власності скаржників на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з відповідним внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
15. За результатами розгляду скарги від 27.06.2017 Мін`юстом листом від 07.07.2017 №К-637/15.3-15/5-17 повідомлено позивача, що відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" колективне звернення переадресоване за належністю до Чернівецької обласної державної адміністрації для вирішення по суті.
16. 13.07.2017 третя особа - ОСОБА_2 звернувся до Голови підкомітету з питань діяльності органів юстиції Верховної Ради України із листом, в якому повідомив, що Мін`юст був зобов`язаний розглянути скаргу від 27.06.2017 та згідно до пп. 2 п. 14 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 "Про затвердження Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації" задовольнити дану скаргу в повному обсязі з подальшим проведенням державної реєстрації речових прав на квартиру з відповідним внесенням даних до державного реєстру речових прав на нерухоме майно у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". 
Просив застосувати повноваження підкомітету з питань діяльності органів юстиції Верховної Ради України в рамках здійснення контролю за дотриманням та реалізацією Мін`юстом, контролю за відповідністю рішень Мін`юсту законам України і вивченню ефективності їх застосування, особисто розпочати розслідування визначених дійств зазначеного міністерства. Просив Комітет з питань правової політики та правосуддя Верховної Ради України взяти справу під власний контроль і дати відповідну оцінку описаних дій Мін`юсту у відповідності до діючого законодавства, а в результаті позбавити Мін`юст можливості за власний бажаннями в штучному режимі вирішувати питання про реєстрацію майнових прав громадян України і відновити в діяльності Мін`юсту суворої відповідності роботи в межах, які регулюються чинним законодавством країни.
17. Комітет з питань правової політики та правосуддя Верховної Ради України листом від 25.07.2017 №04-29/18-1624 повідомив ОСОБА_2 , що його лист від 13.07.2017 надіслано за належністю до Мін`юсту для перевірки викладених у ньому фактів та відповідного реагування.
18. За результатами розгляду звернення ОСОБА_2 . Мін`юст листом від 01.08.2017 №29238/1316-0-1-17/19 роз`яснив, зокрема, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав, а також рекомендував звернутись до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області зі скаргою на дії державного реєстратора прав на нерухоме майно, оформивши її відповідно до вимог чинного законодавства. 
19. Крім того, позивача повідомлено, що листи Мін`юсту не встановлюють норм права, а мають інформаційний характер.
20. Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача позивач звернулася в суд за захистом свого порушеного права.
IV. РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
21. Ухвалою Верховного Cуду від 18.01.2019 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/10289/17 за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018.
22. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівником секретаріату Касаційного адміністративного суду від 20.06.2019 №798/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до складу іншої судової палати судді-доповідача  Желтобрюх І.Л.
23. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2019 для розгляду справи № 826/10289/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Жук А.В., суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
24. Ухвалою судді Верховного Суду від 24.02.2020 дану адміністративну справу призначено до попереднього розгляду.
25. Ухвалою Верховного Суду від 25.02.2020 справу до касаційного розгляду у судовому засіданні.    
V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ 
(в редакції на час виникнення спірних правовідносин)
26. Конституція України.
26.1. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
27. Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
27.1. Стаття 1. Сфера застосування Закону
1. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.
27.2. Стаття 37. Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав
1. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
2. Міністерство юстиції України розглядає скарги:
1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);
2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги:
1) на рішення (крім рішення про державну реєстрацію прав), дії або бездіяльність державного реєстратора;
2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації прав.
Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги щодо державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.
3. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.
Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.
У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.
4. Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.
У разі якщо останній день строку для подання скарг, зазначеного у частині третій цієї статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.
5. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:
1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;
2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;
3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;
4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;
5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;
6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.
До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.
Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.
Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.
6. За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:
1) відмову у задоволенні скарги;
2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:
а) скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги;
б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав;
в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором;
г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав;
д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації;
е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;
є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
Рішення, передбачені підпунктами "а", "ґ", "д" і "е" пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.
У рішенні Міністерства юстиції України чи його територіального органу за результатами розгляду скарги можуть визначатися декілька шляхів задоволення скарги.
Рішення, прийняте за результатами розгляду скарги, надсилається скаржнику протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.
7. Рішення, передбачені підпунктами       "а" - "в" пункту 2       частини шостої цієї статті, виконуються не пізніше наступного робочого дня після прийняття такого рішення шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Для виконання таких рішень повторне подання документів для проведення державної реєстрації прав та сплата адміністративного збору не вимагаються.
Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених       підпунктами "г"       та       "ґ"       пункту 2 частини шостої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання. Порядок тимчасового блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав визначається Міністерством юстиції України.
Рішення, передбачене підпунктом "д" пункту 2 частини шостої цієї статті, виконується у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Рішення, передбачені       підпунктами "е"       та       "є"       пункту 2 частини шостої цієї статті, виконуються Міністерством юстиції України, його територіальними органами невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня їх прийняття.
У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу нотаріуса до Державного реєстру прав, скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного нотаріуса, акредитованого суб`єкта державної реєстрації прав.
8. Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:
1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених       частиною п`ятою       цієї статті;
2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується;
3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;
4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав;
5) є рішення цього органу з того самого питання;
6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника;
7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;
8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;
9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;
10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.
9.       Порядок       розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.
10. Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.
28. Закон України "Про звернення громадян".
28.1. Цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм       Конституцією України       права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
28.2. Стаття 7.       Заборона відмови в прийнятті та розгляді звернення
Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
28.3. Частина шоста статті 16. 
Особливості розгляду скарг громадян на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно визначаються Законом України    "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
29. Кодекс адміністративного судочинства України. 
29.1. Стаття 9. Змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.
1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
2. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
3. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
4. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
VІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
30. Відповідно до вимог статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
31. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
32. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого. 
33. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач звернувся до відповідача з скаргою на дії державного реєстратора на підставі Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та вимогою провести державну реєстрацію права власності скаржників на квартиру за адресою: вул. Першотравнева, будинок тринадцять, квартира десять в місті Чернівці з відповідним внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
34. Також судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем скарга позивача переадресована відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" за належністю до Чернівецької обласної державної адміністрації для вирішення по суті. 
35. При цьому рішення відповідно до положень ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відповідачем прийнято не було.
36. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що за приписами ч. 6 ст. 16 особливості розгляду скарг громадян на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно визначаються       Законом України       "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
37. За такого правового регулювання та обставин справи колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно не підлягають розгляду за нормами Закону України "Про звернення громадян", так як зазначений закон містить спеціальний порядок їх розгляду за правилами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
38. В свою чергу, у ст. 37 Закону України       "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відсутні підстави та порядок здійснення переадресування скарг в порядку вказаного закону іншому органу державної влади. 
39. Таким чином, зважаючи на відсутність підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів Верховного Суду вважає обґрунтованим застосування судами положень ч. 2 ст. 11 КАС України щодо виходу за межі позовних вимог з метою зобов`язання відповідача здійснити розгляд по суті скарги позивача.
40. Так, у ч. 6 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: 1) відмову у задоволенні скарги; 2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення.
41. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем в порядку ч. 6 ст. 37 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" жодних рішень прийнято не було, а тому колегія суддів Верховного Суду погоджується з мотивами судів попередніх інстанцій щодо виходу за межі позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача здійснити розгляд поданої до нього скарги на підставі ст. 37 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
42. Доводи ж касаційної скарги щодо наявності підстав для пересилання скарги позивача до іншого органу на підставі норм Закону України "Про звернення громадян" колегія суддів вважає безпідставними з огляду на те, що у ч. 6 ст. 16 згаданого закону встановлено, що особливості розгляду скарг громадян на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно визначаються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а порядок та процедуру розгляду таких скарг вміщено у ст. 37 цього Закону. 
43. Також необґрунтованими колегія суддів Верховного Суду вважає доводи відповідача про те, що скарга позивача не відповідала вимогам ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та з цих підстав не могла бути розглянута, оскільки за правилами ч. 6 ст. 37 вказаного закону відповідач уповноважений на прийняття конкретних рішень за результатами розгляду поданої скарги, в тому числі і про відмову у її задоволенні.    
44. Враховуючи наведене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
45. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 3, 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.
2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.
Постанова складена в повному обсязі 10 липня 2020 року.

Судді	А.В. Жук Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко