У х в а л а    
 
14 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 640/2013/17
 
провадження № 61-12776ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 липня 2020 року за заявою представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до Харківської міської ради, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, третя особа - Міністерство оборони України (за участю Військової прокуратури Харківського гарнізону), про визнання права користування земельною ділянкою та припинення права власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до Харківської міської ради про визнання права користування земельною ділянкою та зобов`язання вчинити дії та просив визнати за ним право користування (оренди) земельною ділянкою площею 0,0528 га, що за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6310136600:02:008:0053, для розміщення, експлуатації та обслуговування торговельно-офісної будівлі; зобов`язати Харківську міську раду переукласти з ним договір оренди землі на вказану земельну ділянку та зареєструвати речове право на земельну ділянку.
 
23 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. 
Заява мотивована тим, що він є орендарем вказаної земельної ділянки на підставі договору оренди від 02 червня 2006 року, та співвласником розташованої на ній будівлі, однак Харківська міська рада у добровільному порядку відмовляється переукладати з  ним договір оренди земельної ділянки з урахуванням зміни функціонального призначення розташованої на ній нежитлової будівлі.
Вказував, що зазначене свідчить про невизнання його права як орендаря на користування зазначеною земельною ділянкою, що створює небезпеку порушення цього права та реальну загрозу відчуження земельної ділянки, витребування із законного користування та передачу її у користування інших осіб, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладене просив суд заборонити Харківській міській раді та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії по розпорядженню земельною ділянкою площею 0,0528 га, що за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер № 6310136600:02:008:0053, у тому числі, здійснювати державну реєстрацію речових прав, укладати договори, передавати за актами приймання-передачі, вчиняти інші правочини стосовно цієї земельної ділянки; заборонити Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Харківській області та Управлінню Держгеокадастру у м. Харкові здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо оскаржуваної земельної ділянки.
 
Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову була неодноразово предметом перегляду.
 
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2020 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 14 липня 2020 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що вимоги заяви ОСОБА_1 є неспівмірними заявленим позовним вимогам, які стосуються лише визнання права користування земельною ділянкою, а не права власності, та порушують права інших осіб, зокрема, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова та Міністерства оборони України, враховуючи категорію спірної земельної ділянки. При цьому, позивачем не наведено об`єктивних обставин, що несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення його позову щодо визнання права користування земельною ділянкою.
 
У серпні 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку представник  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подав касаційну скаргу, що надійшла 27 серпня 2010 року, в  якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення й передати справу на новий апеляційний розгляд. 
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
 
Отже, касаційному оскарженню не підлягають ухвали, що зазначені у пункті 4 частини першої статті 353 ЦПК України.
 
За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України), не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Керуючись статтею 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 липня 2020 року за заявою представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до Харківської міської ради, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, третя особа - Міністерство оборони України (за участю Військової прокуратури Харківського гарнізону), про визнання права користування земельною ділянкою та припинення права власностівідмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                        О. М. Осіян

 
                                                                                                               О. В. Білоконь

 
                                                                                                                           Н. Ю. Сакара