Дата документу 29.09.2020 Справа № 335/12625/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №335/12625/19        Головуючий у 1 інстанції: Геєць Ю.В.
Провадження № 22-ц/807/2478/20        Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2020 року        м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого:        Полякова О.З.,
суддів:        Крилової О.В.,
       Кухаря С.В.,
при секретарі: Бєловій А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И Л А:        

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ГУ ПФУ в Запорізькій області про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом. 
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який був військовим пенсіонером відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Своїм листом Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило про перерахунок пенсії чоловіка з січня 2016 року, та те, що йому підлягає до виплати загальна сума пенсії у розмірі 19532,88 грн. 
Позивач зазначала, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка у встановлений законом строк, звернувшись до Приватного нотаріуса шостої Запорізької нотаріальної контори Дмитрієвої Н.Н. з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка за законом. Приватним нотаріусом шостої Запорізької нотаріальної контори Дмитрієвою Н.Н. заведено спадкову справу та зроблено запит від 16 лютого 2019 року до ГУ ПФУ в Запорізькій області про отримання довідки про невиплачені суми пенсії. Листом від 18 березня 2019 року ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило нотаріуса про відсутність підстав для надання такої довідки. 
Листом від 26 квітня 2019 року ГУ ПФУ в Запорізькій області також повідомило ОСОБА_1 , про відсутність підстав для виплату недоотриманої пенсії, оскільки від позивача у встановлений законом строк не надійшла заява про її виплату.
Відмову відповідача щодо виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , позивач вважає неправомірною, та такою, що перешкоджає реалізації її прав на отримання всього належного їй спадкового майна, як спадкоємця, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 просила суд стягнути на її користь з ГУ ПФУ в Запорізькій області пенсію ОСОБА_2 в сумі 19532,88 грн. 
У березні 2020 року, ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, яка обґрунтована тим, що відповідно до довідки № 538/02.31 від 13 березня 2020 року, долученої ГУ ПФУ у Запорізькій області до матеріалів справи, пенсія, що підлягала сплаті ОСОБА_2 внаслідок перерахунку дорівнює 24215,77 грн. 
З огляду на зазначене, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ГУ ПФУ в Запорізькій області на її користь пенсію ОСОБА_2 у розмірі 24215,77 грн. та судові витрати.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року позов задоволено. Стягнуто з  ГУ ПФУ в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 набуті в порядку спадкування за законом у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 грошові кошти недоотриманої пенсії у розмірі 24215,77 грн. Стягнуто з ГУ ПФУ в Запорізькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 768,40 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 за законом набула право власності на належну померлому чоловіку ОСОБА_2 перераховану і недотриману пенсію в сумі 24215,77 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ГУ ПФУ в Запорізькій області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, подали апеляційну скаргу. 
В обґрунтування скарги зазначають, що судом першої інстанції було безпідставно застосовано аналогію закону, зокрема Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Частиною 3 цією статті встановлено, що зазначені суми виплачаються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_1 звернулась із заявою 17 квітня 2019 року, тобто, більш ніж через 6 місяців після смерті пенсіонера, відсутні підстави для задоволення позовних вимог. 
Посилаючись на зазначене, просили скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. 
Скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, ОСОБА_1 надала відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що подання або неподання заяви про виплату недоодержаної пенсії померлого члена сім`ї протягом 6 місяців з дня його смерті не позбавляє і не обмежує особу у праві на отримання пенсій померлого члена сім`ї, яка у будь-якому разі підлягає виплаті. Різниця полягає в тому, чи має бути проведена виплата поза складом спадщини або у складі спадщини. З цих підстав ОСОБА_1 просить залишити без змін рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року, та відмовити у задоволенні апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, доводи та пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Так, встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, що Листом Пенсійного фонду України ОСОБА_2 повідомлено про перерахунок його пенсії з січня 2016 року, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнення з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Зазначено, що сума перерахованої пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року становить 19532,88 грн. та підлягає виплаті з 01 січня 2019 року (а.с. 6).
З копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 37).
06 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса шостої Запорізької нотаріальної контори Дмитрієвої Н.Н. з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка за законом (а.с. 36), після чого заведено спадкову справу (а.с. 7).
16 лютого 2019 року приватним нотаріусом шостої Запорізької нотаріальної контори Дмитрієвої Н.Н. зроблено запит до ГУ ПФУ в Запорізькій області про отримання довідки про наявність невиплаченої пенсії або виплат, а також їх розмір на ім`я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 10). 
Листом від 18 березня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило нотаріуса про відсутність підстав для надання такої довідки (а.с. 11).
17 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою, в якій зазначала, що 11 червня 2018 року зверталась до ГУ ПФУ в Запорізькій області з метою отримання недоотриманої пенсії, але їй було роз`яснено що виплати будуть здійснюватися з 01 січня 2019 року після розроблення механізму. Просила підтвердити факт її звернення до ГУ ПФУ в Запорізькій області для отримання недоотриманої пенсії чоловіка (а.с. 9).
У листі від 26 квітня 2019 року ГУ ПФУ в Запорізькій області на звернення ОСОБА_1 повідомило, що заяв від неї на виплату недоотриманої пенсій з дня смерті ОСОБА_2 до 16 квітня 2019 року від членів сім`ї не надходило, тому на теперішній час відсутні підстави для виплати недоотриманої (відкладеної з 2016-2017 рік) пенсії за померлого ОСОБА_2 (а.с. 12).
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2020 року у ГУ ПФУ в Запорізькій області витребувано довідку про невиплачені суми пенсії ОСОБА_2 (а.с. 109).
На виконання ухвали відповідачем надана довідка № 538/02.31-10 від 13 березня 2020 року, з якої вбачається, що внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_2 підлягала виплаті пенсія в сумі 24215,77 грн., яка на день смерті ОСОБА_2 не була виплаченою (а.с. 115).
З копії спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 (а.с. 65).
Статтею 52 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, у постанові від 09 вересня 2020 року по справі № 243/2069/19 Верховним Судом зазначено, що норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не виключають застосування ЦК України про включення до складу спадщини нарахованої, але неодержаної спадкодавцем за життя пенсії, у разі відсутності у померлого членів сім`ї.
Згідно з частиною другою статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Відповідно до преамбули Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.
Таким чином, відсутність у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», прийнятому до ЦК України, норми, аналогічної тій, що передбачена у статті 1227 ЦК України щодо включення нарахованої, але неодержаної пенсії, до складу спадщини за відсутності членів сім`ї, не скасовує приписів статті 1227 ЦК України.
Аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц, провадження 14-95цс19).
Верховний Суд також наголосив, що у разі порушення спадкових прав, особа не позбавлена права на їх судовий захист.
Оскільки, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги стосуються захисту позивачем саме своїх спадкових прав, серед підстав позову зазначено про наявність перешкод у реалізації позивачем прав на спадкування неотриманої спадкодавцем пенсії, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог. 
Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів суд правильно встановив, що ОСОБА_1 як спадкоємець за законом має право на отримання донарахованої, але не отриманої частини пенсії свого чоловіка і матеріалами справи доведено,що відповідачу достеменно було відомо про бажання позивачки ,як спадкоємиці отримати належні її померлому чоловіку нараховані грошові суми,але їй не було належним чином роз`яснено порядок отримання вказаних коштів.
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, - 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2020 року по цій справі – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 01 жовтня 2020 року.

Головуючий:

Судді: