Апеляційне провадження № 22-ц/824/5904/2020               

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 липня 2020 року                                                                                    м. Київ
Унікальний номер справи 759/18160/19
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В.,  за участю секретаря  судового засідання Кузнєцової В.В.
сторони справи:
позивач -                               ОСОБА_1 ,
відповідач -                           ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 7 листопада 2019 року, ухваленого  в приміщенні  суду під головуванням судді Сенько М.Ф., -
  
                                                                       В С Т А Н О В И В:
 
У жовтні 2019 ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з лютого 2017 року. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_3   ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 На час звернення з позовом вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років,  не працює, оскільки здійснює догляд за дітьми. Відповідач матеріально не підтримує ні її, ні спільних дітей.
З огляду на що, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання в розмірі 10 000 грн.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 7 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 02.10.2019 і до повноліття найменшої дитини ОСОБА_5 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.
Не погодившись з вказаним рішенням суду,   ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом процесуального та невірне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову та стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 10 000 грн.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що суд в порушення вимог процесуального закону не розглянув її клопотання про розгляд справи у загальному провадженні задля отримання повної інформації щодо доходів відповідача.
Вона не отримала відзив відповідача на позовну заяву та не змогла надати докази щодо позиції відповідача про його дохід.
Суд першої інстанції призначив суму аліментів, яку сам відповідач запропонував у відзиві та не врахував те, що вона, як мати двох малолітніх дітей, не має змоги працювати та отримувати дохід.
Просила задовольнити її клопотання про виклик свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які б змогли підтвердити розмір доходів відповідача ОСОБА_2 .
Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.
В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися за законом належно.
Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає  розгляду справи.
За положеннями ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 7.02.2017.
Від вказаного шлюбу сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .       
Позивач разом з спільними дітьми сторін проживає окремо від відповідача і перебуває у відпустці по догляду за дитиною.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що діти проживають разом з матір`ю, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відтак ОСОБА_1 має право на утримання від батька своїх дітей аліменти в розмірі 2 000 грн, при цьому, врахувавши матеріальне становище відповідача.
Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки  висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтуються на нормах матеріального права.
Колегія суддів, розглянувши клопотання ОСОБА_1 про виклик та допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які б змогли підтвердити розмір доходів відповідача ОСОБА_2 , відмовляє у його задоволенні, оскільки аналогічне клопотання про виклик та допит свідків до суду першої інстанції позивачем заявлено поза межами процесуальних строків.
Відповідно до ст. 84 ЦПК України, встановлено, що учасник справи вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане позивачем до позовної заяви, як це передбачено ч. 2 ст. 83 ЦПК України. Зважаючи на те, що провадження у справі відкрито 3 жовтня 2019 року за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, копію вказаної ухвали позивач отримала 21.10.2019 (ас.16), з клопотанням про виклик і допит свідків звернулася лише 03.12.2019, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання, заявленого в апеляційній скарзі.
Статтею 84 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції виходив з положень вищезазначених норм та доказів, наявних у матеріалах справи.
Позивачем не надано доказів про те, що щомісячний дохід відповідача дозволяє проводити утримання у сумі 10 000 грн, та позивач не заявляла вимог про утримання аліментів у частці від доходу відповідача.
У відзиві на позовну заяву відповідач вказував на те, що його середньомісячний дохід складає 2 100 грн. та просив стягнути з нього 1/5 частину мінімального прожиткового мінімуму громадян на утримання дружини.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд призначив суму аліментів, яку сам відповідач запропонував у відзиві є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Доказів про отримання відповідачем іншого доходу матеріали справи не містять та таких доказів до апеляційної скарги також не додано.
Відтак, висновки суду про те, що з відповідача можливо стягнути аліменти на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у розмірі 2 000 грн. ґрунтуються на наявних у матеріалах доказах, і доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.
Саме по собі посилання позивача ОСОБА_1 на те, що відповідач має свій реальний бізнес, окрім зайняття посади директора та власника ТОВ «Аларт Інвест»,, не є доказом про доходи відповідача. Інформації про доходи товариства чи відповідача ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції позивачем не надано.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки справа судом першої інстанції розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи і посилання відповідача на те, що суд не задовольнив її клопотання про призначення справи до розгляду з викликом сторін в судове засідання та виклик свідків є безпідставними, оскільки такі клопотання подані поза межами процесуальних строків.
За вказаних обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
У разі отримання відповідачем іншого прибутку позивач не позбавлена права звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

                                            П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення  Святошинського районного суду м. Києва  від  7 листопада  2019 року  залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Суддя-доповідач
 
Судді: