КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД                                      
                                                                                03680, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А
                                                                         Факс 284-15-77    е-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Справа № 755/ 799/16-ц                                                                                            Головуючий у 1 інстанції - Гончарук В.П.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6406/2020                                                         Доповідач - Мараєва Н.Є. 

                                                        ПОСТАНОВА 
                                                   ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
17.07.2020 р.   Київський  апеляційний  суд  в складі  суддів судової  палати з розгляду 
цивільних  справ :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів -  Заришняк Г.М., Рубан С.М.
Розглянули у порядку  письмового  провадження в приміщенні Київського  апеляційного 
суду
Цивільну справу за апеляційними скаргами 
        представника  ОСББ  «Тичини 16/2»  та  представника 
ОСОБА_1   
на  рішення  Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2020 р.
в справі за позовом  ОСОБА_1   до  ОСББ  «Тичини 16/2»,
3-особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 
         про  визнання  недійсними  загальних зборів,  рішення  загальних зборів  та визнання
рішення  неправомірним
Заслухавши  доповідь  судді Мараєвої Н.Є.,  перевіривши  
матеріали   справи, обговоривши  доводи  апеляційної  скарги, колегія суддів,-
 
                                                             В с т а н о в и л а :
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2020 р. відмовлено в задоволенні  позову  ОСОБА_1 до  ОСББ  «Тичини 16/2», 3-особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4   про  визнання  недійсними  загальних зборів,  рішення  загальних зборів  та визнання  рішення  неправомірним.
В апеляційній скарзі представникпозивача ОСОБА_1 просить  це рішення скасувати і постановити нове, яким позов  задовольнити у  повному  обсязі. посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема,  що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права;
представник ОСББ «Тичини,16/2» просить  це рішення змінити і стягнути з позивача на користь ОСББ «Тичини,16/2» у складі  судових витрат суми 15 000 грн., сплаченої адвокату та стягнути з  ОСОБА_1 на користь ОСББ «Тичини,16/2» у складі  судових витрат в апеляційній інстанції 4 000 грн., сплачені  адвокату за надання  юридичної  допомоги та судовий збір за апеляційну  скаргу, посилаючись на незаконність  цього рішення у вказаній  частині.
Апеляційна  скарга представника ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а  апеляційна  скарга  представника  ОСББ  «Тичини 16/2 -   підлягає  частковому задоволенню з таких  підстав.
Як  вбачається з  матеріалів  справи і  встановлено  судом, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
30 травня 2001 р. ОСББ «Тичини 16/2» було зареєстровано Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією.  На день виникнення спірних правовідносин ОСББ діяло на підставі Статуту (нова редакція), затвердженого Протоколом загальних зборів ОСББ «Тичини 16/2» № 12 від 29 березня 2008 року ( а.с.56-69, т.2). 
Відповідно до ст.385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у батоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною собою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку (ст. 1 Закону). 
Відповідно до ст.3 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» діяльність об`єднань і асоціацій регулюється цим Законом, Цивільним, Житловим та Земельним кодексами України, іншими нормативно-правовими актами та статутом об`єднання, асоціації.
Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами (ч.1 ст. 4 вказаного Закону).
Відповідно до ст.7 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», в редакції від 18.11.2012 р., чинній на час прийняття спірного рішення, у статуті має бути визначено таке: порядок скликання та проведення загальних зборів.
Згідно ч.ч.1-3 ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.
Згідно ч.12 цієї ж статті визначено, що кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.
Таким чином, скликання та проведення загальних зборів має провадитись на підставі ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та вимог Статуту.
Відповідно до п.п.9.1, 9.2 Статуту ОСББ «Тичини 16/2» (нова редакція), затвердженого Протоколом загальних зборів ОСББ «Тичини 16/2» № 12 від 29 березня 2008 року, органами управління об`єднання є загальні збори його членів  і Правління об`єднання.
Вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів. Кожний член об`єднання на загальних зборах має кількість голосів, пропорційну розміру загальної площі квартир, житлових і нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. 
Згідно п.9.4 Статуту повідомлення про проведення загальних зборів членів об`єднання надсилається в письмовій формі і вручається кожному члену об`єднання під розпис або шляхом поштового відправлення за їх адресою. Повідомлення надсилаються не пізніше ніж за 30  календарних днів до дати проведення загальних зборів. 
Згідно п. 9.5 вказаного Статуту загальні збори членів об`єднання є чинними, якщо на них  присутні члени об`єднання, які мають більше ніж 50 відсотків голосів. Рішення загальних зборів членів приймаються більшістю (в 2/3 голосів від загальної кількості голосів) членів об`єднання, які  присутні на загальних зборах. У разі відсутності кворуму для проведення загальних зборів правління визначає нову дату і час їх проведення, про що членам об`єднання надається додаткова інформація. Нові збори призначаються не раніше і не пізніше 30 днів з моменту рішення попередніх зборів, які не відбулися, і є чинними, якщо присутні на них мають не менше 30 відсотків голосів. На таких зборах рішення приймаються більшістю  ѕ  голосів присутніх членів об`єднання.
Згідно  п. 9.12 керівництво поточною діяльністю об`єднання здійснює його Правління.  Воно має право приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання за виключенням тих, які віднесені до виключної компетенції загальних зборів. Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам.
Згідно п. 5.1 Статуту членами об`єднання можуть бути фізичні та юридичні особи - власники квартир, житлових або нежитлових приміщень у житловому будинку, а якщо об`єкти перебувають у спільній сумісній власності або у спільній частковій власності - уповноважені власники. Наймачі та орендарі приміщень не можуть бути членами об`єднання. 
Відповідно до протоколу №88 засідання Правління ОСББ «Тичини 16/2» від 10.12.2013 р.  було вирішено проведення позачергових зборів членів ОСББ «Тичини 16/2» 18 січня 2014 р. (а.с.217, т. 1). 
Також відповідно до протоколу засідання Правління ОСББ «Тичини 16/2» №90 від 23 січня 2014 р. було вирішено проведення повторний позачергових зборів членів ОСББ «Тичини 16/2» на 1 лютого 2014 року (а.с.218, т. 1).
Про проведення вказаних вище зборів ОСББ повідомлялися власники квартир та нежитлових помешкань та члени ОСББ «Тичини 16/2», що також підтверджується відповідними актами та оголошеннями та проектом рішення загальних зборів ( а.с.41-46 ,т.2). 
З протоколу №18 загальних звітних зборів членів ОСББ «Тичини 16/2» від 1.02.2014 р. убачається, що загальна кількість членів ОСББ складає 270, що відповідно складає 267,36 голосів. Присутні сього 100 учасники зборів, із них 38 (38,83 голоси) власників - членів ОСББ або їх представники та 62 (66,71 голоси) - за довіреністю, що разом складає 105,5 голосів.
Було запропоновано провести збори, як повторні згідно із Статутом ОСББ, тоді для кворуму достатньо 30% від загальної кількості голосів (80,18 голосів), у зв`язку з чим проведено голосування, на якому «за» проголосували одноголосно ( а.с. 164, т.2).
За результатом проведених загальних зборів прийнято ряд рішень: 1. Затверджено нову назву платежів для покриття витрат ОСББ - внески на утримання будинку та прибудинкової території ( «за» 97,332 голоси; проти 8.168 голоси).
Затверджено внески на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі : 4.20 грн./ м.кв. загальної площі ( при несвоєчасній оплаті та наявність заборгованості на 1 число наступного місяця) та 3,82 грн./м.кв. загальної площі ( при відсутності заборгованості на 1 число наступного місяця ( «за» 91,126 голоси; «проти» 13,934 голоси; «утрималися» 0.44 голоси).
Оспорюючи дійсність проведення загальних звітних зборів ОСББ «Тичини 16/2» від 1 лютого 2014 та рішення, викладені в протоколі № 18 від 1 лютого 2014 року загальних зборів співвласників ОСББ «Тичини 16/2», сторона позивача посилається нате, що на вказаних зборах не було кворуму.
Виходячи із змісту статей 4,  ЦПК України  правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права та захисту підлягає порушене право.
Згідно вимог  ст.ст. 15, 16 ЦКУкраїни, спосіб захисту повинен бути таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. 
Реалізація цивільно-правового захисту відбувається шляхом усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов`язку по відновленню порушеного права на порушника. 
Суд  правильно вважав, що оскільки  позивач оспорює загальні збори та рішення загальних зборів, саме на позивача відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України покладається обов`язок обґрунтування та доказування не лише порушень вимог закону, на які він посилається, а тієї обставини, що оспорювані збори та оспорюване рішення порушують його право або цивільний інтерес.
Згідно п. 9.17 Статуту голова правління забезпечує виконання рішень загальних зборів членів ОСББ. 
Так, 14 травня 2016 року відбулися загальні збори співвласників ОСББ «Тичини 16/2», що були оформлені протоколом № 20. ( а.с. 252, т.1).
 Відповідно до вказаного протоколу загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку: 270 осіб; загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку: 28 563,8 кв.м; у зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 12 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 1 542,3 кв.м; у письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 132 особи, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку загальною площею 14 948,9 кв.м.
З матеріалів  справи  також  вбачається, що загальними зборами співвласників ОСББ «Тичини 16/2» від 14 травня 2016 року прийнято рішення, серед іншого, затвердити звіт правління за 2014 р., який перевірений і погоджений без істотних зауважень ревізійною комісією ОСББ «Тичини 16/2» (висновки ревізійної комісії від 20.03.2015) у складі: 4) звіту про отримання й використання коштів фонду ремонту й оснащення : доходи в сумі 652 446 грн., витрати в сумі 819 604 грн. 
Також, загальними зборами співвласників ОСББ «Тичини 16/2» від 14 травня 2016 року, що оформлені протоколом № 20, прийнято рішення затвердити рішення загальних зборів ОСББ «Тичини 16/2» в тому числі і від 01.02.2014, як правомірне і прийняте та фактично виконані для реалізації прав та інтересів його членів, включаючи осіб пільгових категорій, з дня їх прийняття. Зобов`язати правління заперечувати в судах проти позовів про визнання недійсними вказаних рішень». Голосування на зборах щодо цього питання порядку денного не проводилось, голосування проведено в порядку письмового опитування серед співвласників, які не голосували на загальних зборах, протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Підсумки голосування: «за» - 52,90% співвласників, загальна площа квартир та нежитлових приміщень яких становить 15 111,4 кв.м; «проти» - 3,26% співвласників, загальна площа квартир та нежитлових приміщень яких становить 930,8 кв.м; «Утримались» - 8,10% співвласників, загальна площа  квартир та нежитлових приміщень яких становить 2 313,9 кв.м.
Згідно ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.
Згідно  п. 9.9 Статуту від 2008 року рішення, прийняті загальними зборами, є обов`язковими для всіх членів об`єднання, в тому числі для тих, що не брали участі у голосуванні, крім випадків, коли ці рішення суперечать чинному законодавству та зачіпають майнові інтереси членів об`єднання, які не брали участі у голосуванні. 
Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників (п. 9.9 Статуту в ред. 2008 р.).
 Таким  чином,  суд   першої інстанції правильно дійшов  висновку, що з викладеного вбачається, що рішенням загальних зборів співвласників ОСББ «Тичини 16/2» від 14 травня 2016 року, оформленим протоколом № 20, не лише затверджено звіт правління за 2014 р., який перевірений і погоджений без істотних зауважень ревізійною комісією ОСББ «Тичини 16/2» (висновки ревізійної комісії від 20.03.2015), а також затверджено всі попередні рішення загальних зборів ОСББ «Тичини 16/2»  оформлені протоколами в тому числі і № 18 від 01.02.2014 р. 
Вказане рішення загальних зборів співвласників ОСББ «Тичини 16/2» від 14 травня 2016 року не оскаржене та є чинним, що, у свою чергу, свідчить про необґрунтованість позовних вимог щодо визнання загальних звітних зборів ОСББ «Тичини 16/2» від 1 лютого 2014 року та рішень, викладених у протоколі № 18 від 1 лютого 2014 року загальних звітних зборів співвласників ОСББ «Тичини 16/2», недійсними, оскільки оспорюване позивачем рішення загальних зборів ОСББ «Тичини 16/2» оформлене протоколом №18 не тільки схвалене вищим органом управління ОСББ, але й фактично виконане, про що свідчить звіт правління за 2014 рік.
З огляду  на  викладене, судова  колегія  вважає, що  суд  першої  інстанції, оцінивши всі  вищевикладені доводи в їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові ОСОБА_1 до ОСББ  «Тичини 16/2» про визнання недійсними загальних зборів.
Колегія  також  вважає, що  не підлягає задоволенню клопотання  сторони  позивача  про витребування  доказів  відповідно вимог ст.367 ЦПК України, з  підстав,  викладених  в ухвалі від 17.07.2020 р.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування  не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом  повно  з`ясовано  обставини  справи, дана належна оцінка доказам. Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи. Доводи апеляційної скарги  висновків суду не спростовують.  
Тому,  підстав для скасування рішення суду в цій  частині   не вбачається.
Вирішуючи  питання  про  розподіл судових  витрат та витрат на професійну правничу допомогу суд виходить із вимог ст..ст.141, 15, 133,137 ЦПК України,  а  також  із наступного.
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 
При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України ).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. 
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 63 Цивільного процесуального кодексу України).
Так, правові  позиції  стосовно  договірних правовідносинам щодо  надання правової допомоги та сплати в порядку компенсації гонорару адвоката, детально викладено постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, в якій вказується, зокрема таке. 
Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. 
Згідно  ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. 
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні  обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;
Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. 
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/ або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». 
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності ввід конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Постановлюючи  рішення в цій частині суд дійшов  висновку, що стороною відповідача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано Договір про надання правничої допомоги № 29/2 від 29.02.2016 р. (а.с.248, т.1), та рахунки від 29 лютого 2016 р. з квитанціями щодо оплати за юридичні послуги (а.с.125-127, т.1), з яких вбачається, що витрати були понесені відповідачем в розмірі 30 тис. грн. за надання юридичних послуг як в рамках кримінальних проваджень так і в рамках інших цивільних справ та надання юридичних послуг не були розмежовані та не зазначено які саме послуги та їх вартість була надана адвокатом саме в рамках даної справи.
Тому, з огляду на викладене суд не дійшов  висновку щодо  відсутності  підстав для стягнення із позивача на користь відповідача ОСББ «Тичини 16/2» витрат на професійну правничу допомогу.
Проте,  із такими  висновками  суду повністю погодитися  не можна  з  таких  підстав.
Так, до  апеляційної скарги  представник  відповідача  надав підтверджуючі  документи на  суму 4 тис грн.  на  представництво  інтересів  відповідача у  Дніпровському  районному  суді м.Києва  та про  судові  витрати по сплаті  судового збору  за  подачу  апеляції на суму 826,80 грн. 
Оскільки,  рішення  постановлене  на користь  ОСББ  підлягає залишенню  в  апеляційній  інстанції  без змін, то вказані  суми, відповідно до  зазначених  вище  вимог закону  підлягають стягненню  з позивача. 
Тому,  судова  колегія  вважає, що  апеляційна  скарга представника ОСББ  підлягає частковому задоволенню, а  рішення  суду в цій  частині - зміні.
Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368,  374, 375, 381- 384, ч.1 ст.369 ЦПК України, колегія суддів, -
                                                        П о с т а н о в и л а :   
 
Апеляційну скаргу  представника ОСОБА_1  до  ОСББ  «Тичини 16/2»  - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу  представника ОСББ «Тичини, 16/2» -  задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1   на користь  ОСББ  «Тичини 16/2» судові  витрати  по  сплаті  судового збору за подачу апеляції в  сумі - 826, грн.,  та в  сумі 4000 грн. за  договором №27/2 від 27.02.2020 р. за  надання  правничої  допомоги;  в  решті  рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.01.2020 р. - залишити  без  змін. 
Постанова  оскарженню  не підлягає.

 
 
Головуючий  :   
                                                                               Судді :