П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року
м. Рівне

Справа № 567/1332/19
Провадження № 22-ц/4815/682/20

Головуючий в Острозькому районному суді 
Рівненської області: суддя Назарук В.А.
Рішення суду першої інстанції (вступна і резолютивна частини) 
проголошено 12.03.2020 у м. Острог Рівненської області 
Повний текст рішення складено: 20.03.2020

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: суддя Хилевич С.В. 
судді: Боймиструк С.В., Бондаренко Н.В.
секретар судового засідання: Тхоревський С.О.

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ;
відповідач1: ОСОБА_2 ;
відповідач2: ОСОБА_3 ;
відповідач3: ОСОБА_4 ;

представники учасників справи: 
позивача – адвокат ОСОБА_5 ;
відповідача1 – адвокат Шминдрук Ольга Федорівна;

за участі: позивача і його представника,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 12 березня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_6 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, 

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Мотивуючи вимоги, вказувалося про те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружини – ОСОБА_7 він у передбачений законом строк не встиг прийняти спадщину, яка складається із частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Причиною пропуску зазначеного строку була відсутність у нього свідоцтва про смерть та свідоцтва про шлюб.
В подальшому, 22 січня 2020 року, до участі у справі було залучено як співвідповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_6 .
Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 12 березня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні зазначеного позову.
У поданій апеляційній скарзі позивач вважає оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим з міркувань невідповідності висновків суду обставинам справи.
Обґрунтовуючи її, зазначав про однобічність тверджень суду щодо того, що заявник не звертався до ОСОБА_2 з проханням надати свідоцтво про шлюб із спадкодавцем та свідоцтво про її смерть. Переконує, що він звертався і до відповідача1, і також до нотаріуса, який повідомив йому, що заява про прийняття спадщини буде прийнята лише у разі наявності документів, які підтверджували би факт їхнього шлюбу і смерті ОСОБА_7 .
Крім того, несвоєчасне виготовлення повторних свідоцтв про їхній шлюб і смерть дружини було зумовлене і тими обставинами, що він проживає у смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, а працює у м. Здолбунів Рівненської області. Тобто він не мав достатнього часу для вчинення таких дій в органах РАЦС. У матеріалах спадкової справи містяться докази про отримання ним повторних документів 30 жовтня 2019 року і вже 31 жовтня 2019 року він звернувся з відповідним позовом до суду. При цьому вважає, що він пропустив незначний строк для прийняття спадщини.
З огляду на наведене просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове – про задоволення позовних вимог з наданням додаткового строку для прийняття спадщини.
У поданому відзиві представник ОСОБА_2 – адвокат Шминдрук О.Ф., вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу – відхилити.
На її думку, посилання заявника на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті дружини, який закінчився 16 ІНФОРМАЦІЯ_2 2019 року, через відсутність свідоцтв про смерть спадкодавця та про їхній шлюб є безпідставними. При цьому вказувала про правильність застосування судом положень ст.ст. 1269, 1270-1272 ЦК України та роз`яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7. Щодо доводів апеляційної скарги про вжиття заходів до отримання зазначених документів у визначені законом строки, то вважала їх недоведеними, правильні висновки про що зробив і суд.
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи і заперечення сторін, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції правильно виходив із того, що позивачем не було надано об`єктивних і переконливих доказів про наявність обставин, які зумовили би поважність причин пропуску строку прийняття спадщини. Тобто відсутність свідоцтва про шлюб із спадкодавцем і свідоцтва про її смерть, а також виниклі транспортні труднощі з поїздом з м. Здолбунів, де працює ОСОБА_1 , до м. Острог, де знаходиться нотаріус, який відкрив спадкову справу, спонукали позивача до зволікання із прийняттям спадщини, що призвело до попуску строку на подання відповідної заяви.
З урахуванням наведених обставин судом залишено вимоги ОСОБА_1 без задоволення.
Як з`ясовано судом, і ці обставини сторонами не оспорюються, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , яка була дружиною позивача. На час смерті вона проживала у АДРЕСА_1 , де й була зареєстрована. 
09 вересня 2019 року до Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області із заявою про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_2 (мати спадкодавця), ОСОБА_4 (син спадкодавця) і ОСОБА_3 (син спадкодавця). Наступного дня приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Сержантом Б.М. заведено спадкову справу №78/2019 на підставі вказаних заяв спадкоємців. До складу спадкового майна входило 3/8 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , які ОСОБА_7 успадкувала після смерті свого батька – ОСОБА_8 .
Спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу пропуску позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Так, 06 грудня 2019 року до приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Сержанта Б.М. звернувся ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті дружини – ОСОБА_7 .
Того ж дня нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих міркувань, що ОСОБА_1 не прийняв спадщину, адже на момент смерті спадкодавця постійно з ОСОБА_7 не проживав і заяви про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку не подавав.
Вважаючи, що його право на спадкування не визнається необґрунтовано, а строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, адже у нього були відсутні свідоцтво про їхній шлюб та свідоцтво про смерть спадкодавця й існували труднощі із прибуттям до органу РАЦС у м. Острог Рівненської області для виготовлення повторних свідоцтв про смерть і шлюб, у листопаді 2019 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 з подальшим залученням до участі в справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як спадкоємців ОСОБА_7 , про визначення додаткового строку для реалізації свого права на спадкування – подання заяви про прийняття спадщини. 
Згідно зі ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296, 1297 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). 
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини постійно не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах – до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні спірних відносин до застосування не підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні його вимог.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що він звертався до ОСОБА_2 за наданням свідоцтва про смерть спадкодавця та свідоцтва про шлюб та у передбачений законом строк і до нотаріуса, в провадженні якого знаходилася спадкова справа, то з ними погодитися не можна через відсутність відповідних доказів, виходячи з такого.
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Не заслуговують на увагу і аргументи заявника про існування труднощів у прибутті до м. Острог Рівненської області, де розташований відповідний орган РАЦС, за видачею повторних свідоцтва про смерть і свідоцтва про шлюб, оскільки ці обставини не є і не можуть бути поважними причинами для задоволення позову. Так, самі по собі вони не є непереборними і такими, що об`єктивно унеможливили отримання зазначених документів та звернення до нотаріуса у передбачений законом строк, оскільки шість місяців є достатнім строком для реалізації прав спадкоємця на прийняття спадщини.
Решта тверджень автора скарги є необґрунтованими і спростовуються правильністю висновків суду.
Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio – дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. 
Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.
підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення.
Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Острозького районного суду Рівненської області від 12 березня 2020 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
       Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 

Головуючий :                                                          С.В. Хилевич

Судді:                 С.В.Боймиструк

Н.В.Бондаренко