ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1115/20 Справа № 932/5899/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Коваленко В.Д., за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2020 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньо-технічною освітою, маючу неповнолітню дитину, працюючої продавцем в магазині «Рибна лавка», яка проживає за адресою:  АДРЕСА_1  ,-
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп..
При обставинах встановлених судом І інстанції  ОСОБА_1  визнано винною за те, що вона о 12-00 год. 18.05.2020 року, працюючи продавцем магазину «Рибна лавка», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала роботу суб`єкта господарювання, а саме продавала продукти харчування без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, чим порушила вимоги п.п. 8 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року зі змінами. Тим самим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП. 
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а справу відносно неї закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На її думку, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями, та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, остільки протокол складається на суб`єкта господарювання, а ОСОБА_1 працює продавцем у суб`єкта господарювання, в час складання протоколу вона не виконувала обов`язки продавця, а лише займалась розміщенням товару. Коли зайшли невідомі особи, які потім представились працівниками поліції, в магазині не було жодного покупця. 
Вважає, що судом розгляд справи проводився формально, без її участі, чим було порушено її право на захист, остільки судом не було взято до уваги її заява про перенесення розгляду справи у зв`язку з запровадженням на території України карантину. 
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , підтримала свою апеляційну скаргу та просила постанову суду скасувати.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Згідно із ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, остільки ОСОБА_1 оскаржувану постанову вчасно не отримала, що позбавило її можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст.ст. 280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується зібраними доказами по справі, а саме:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР №661049 від 18 травня 2020 року (а.с.1), що ОСОБА_1 о 12-00 год. 18.05.2020 року, працюючи продавцем магазину «Рибна лавка», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала роботу суб`єкта господарювання, а саме продавала продукти харчування без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, чим порушила вимоги п.п. 8 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року зі змінами;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.3), згідно яких вона не заперечувала, що була на робочому місці без належно одягнутої захисної маски, але в цей час нікого з покупців в магазині не було;
- фотофіксацією (а.с. 5), з якої видно, що ОСОБА_1 , як продавець в магазині знаходячись на робочому місці з призпущенною на підборіддя захисну маску.
Відповідно до п.п. 8 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року зі змінами від 23.04.2020 року заборонена до 22 травня 2020 р. робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення.
Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Отже, не дотримавшись передбачених заборон та норм, щодо продажу продуктів харчування без вдягнутих засобів індивідуального захисту ОСОБА_1 порушила встановлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 16 березня 2020 р. № 215 правила щодо карантину людей, тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.
Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах.
Твердження ОСОБА_1 , що вона не є суб`єктом адміністративної відповідальності, не ґрунтуються на діючому законодавстві, оскільки абз. 3, п.п. 4 п. 2 постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» передбачена заборона саме за продаж продуктів харчування без належно вдягнутих засобів індивідуального захисту, тобто особи, яка безпосередньо здійснює вказані дії. В даному випадку зазначеною особою є продавець ОСОБА_1 .
Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, рід занять та майновий стан, те, що вона має на утриманні неповнолітню дитину та батьків пенсіонерів, визнання факту порушення умов карантину, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Керуючись ст.ст. 22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В :
       Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2020 року.
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити.
Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровсьак від 28 липня 2020 року, якою  ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП -скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити  ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.
Оголосити  ОСОБА_1  усне зауваження.
Постанова набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                В.Д. Коваленко