УХВАЛА        
 
23 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 477/874/19
провадження № 61-7998ск20-1
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду                    Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Семенюк Ольгою Григорівною, на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до       ОСОБА_3 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»), у якому, з урахування уточненої позовної заяви, просила стягнути з        ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 192 054 грн 90 коп. майнової шкоди та 9 602 грн 75 коп. моральної шкоди, а з ОСОБА_1 стягнути 20 892 грн       24 коп. майнової шкоди та 2 990 000 грн моральної шкоди.
 
Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від             27 грудня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з                 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_2 у відшкодування майнової шкоди 9 049 грн 13 коп., у відшкодування моральної шкоди 452 грн 47 коп., на відшкодування витрат з правничої допомоги 45 грн 03 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 199 095 грн 06 коп. та на відшкодування витрат з правничої допомоги 942 грн 32 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» залишено без задоволення. Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2019 року в частині відшкодування шкоди та судових витрат змінено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_2 190 950 грн 86 коп. матеріальної шкоди, 9 547 грн 53 коп. у відшкодування моральної шкоди та 4 525 грн витрат на правничу допомогу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 892 грн       24 коп. матеріальної шкоди та 190 000 грн у відшкодування моральної шкоди та 4 525 грн витрат на правничу допомогу. В іншій частині рішення суду залишити без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
29 травня 2020 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Семенюк О. Г. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року, яка не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня              2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Як на підставу касаційного оскарження заявник узагальнено посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
 
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
У клопотанні, доданому до касаційної скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Семенюк О. Г. просить, у відповідності до статті 8 Закону України «Про судовий збір», звільнити заявника від сплати судового збору, посилаючись на те, що він являється фізичною особою-підприємцем, проте, у зв`язку з встановленням в Україні карантину на даний час в нього відсутні доходи та його сім`я знаходиться в скрутному матеріальному становищі, на підтвердження чого надано копію податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за перший квартал 2020 року.
 
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;      г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
 
Згідно частини другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
Частиною першою та третьою статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Системний аналіз статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України дає підстави для висновку, що законом передбачено можливість звільнення від сплати судового збору для позивачів у справі.
 
Оскільки ОСОБА_1 є відповідачем у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відсутні правові підстави для звільнення його від сплати судового збору у відповідності до вимог Закону України «Про захист прав споживачів».
 
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Враховуючи, що позивач просила стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 192 054 грн 90 коп. майнової шкоди та 9 602 грн 75 коп. моральної шкоди, а з ОСОБА_1 стягнути 20 892 грн 24 коп. майнової шкоди та 2 990 000 грн моральної шкоди, заявник має сплатити судовий збір у розмірі 19 210 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007, код класифікації доходу бюджету 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею         392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ :
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , поданого адвокатом Семенюк Ольгою Григорівною про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Семенюк Ольгою Григорівною, на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 квітня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 12 липня       2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                М. Є. Червинська