Дата документу  Справа № 319/371/20 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
ЄУ № 319/371/20                                                  Головуючий в 1 інстанції Ходько В.М.
Провадження №33/807/501/20                                  Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2020 року                                                  місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Єрмоленко Л.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Куйбишевського районного суду Запорізької області від 26 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2020 року постановою судді Куйбишевського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

26 червня 2020 року представник ОСОБА_1 – адвокат Єрмоленко Л.В. звернулася із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження (а.с. 18-21).

В обґрунтування необхідності поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, судову повістку останній не отримував, судовий розгляд відбувся без його участі, копія постанови йому не направлялася, а була отримана лише 22.06.2020 року, тому вважає, що причина пропуску строку на апеляційне оскарження постанови є поважною.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши доводи клопотання сторони захисту та подані нею докази, приходжу до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Згідно  правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі " ОСОБА_2 Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, за вище наведеною нормою строк на подачу апеляційної скарги обчислюється не з моменту ознайомлення з постановою судді чи з моменту отримання її копії, а з моменту її винесення. 
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається наступне.
Так, ОСОБА_1 був присутнім при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 062268 від 11.05.2020 року, отримав його копію і був повідомлений про розгляд справи, який відбудеться 26 травня 2020 у Куйбишевському районному суду Запорізької області, про що додатково власноручно написав у вказаному протоколі «з місцем, датою та часом розгляду справи ознайомлений» та засвідчив своїм підписом (а.с. 1).
Доводи апелянта щодо не направлення копії оскаржуваної постанови ОСОБА_1 безпідставні, оскільки суд першої інстанції направляв копію постанови на адресу ОСОБА_1 , яку останній вказав при складенні протоколу і яка аналогічна в апеляційній скарзі (а.с. 9, 18). 
Отже, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи 26 травня 2020 року, тому не був позбавлений можливості цікавитися відомостями про хід розгляду справи та оскаржити постанову в десятиденний строк з дня її винесення.
Посилання захисника  щодо неотримання копії постанови, з-за відсутності інших обставин, які б свідчили про неможливість своєчасного подання апеляційної скарги, сама по собі не може бути поважною причиною для поновлення строку апеляційного оскарження.

Наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження не перебуває у площині поважних причин, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Наявність суттєвих перешкод у своєчасній реалізації  ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст.294 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови, апелянтом не наведені і апеляційним судом не встановлені, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.

З урахуванням вказаного, а також того, що ОСОБА_1 не був позбавлений права оскаржити судове рішення у строки передбачені КУпАП, суд вважає за необхідне відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Куйбишевського районного суду Запорізької області від 26 травня 2020 року.

Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст.294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ:

відмовити представнику ОСОБА_1 – адвокату Єрмоленко Л.В. у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Куйбишевського районного суду Запорізької області від 26 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник