Ухвала        
26 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 229/2370/19
провадження № 61-9284ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Штелик С. П., (суддя-доповідач), Калараша А. А.,                Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 25 лютого 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 27 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Краматорське управління по газопостачанню та газифікації, Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про захист прав споживачів,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до                        ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Краматорське управління по газопостачанню та газифікації, Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про захист прав споживачів.
Позов мотивовано тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 . Будинок обладнаний газовою плитою, котлом та газовим водонагрівачем. Вказувала, що вона отримувала субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. 19 жовтня 2015 року Управлінням соціального захисту населення Дружківської міської ради було розраховано та призначено їй субсидію на опалювальний сезон з жовтня 2015 року по квітень 2016 року.
19 листопада 2015 року працівники відповідача опломбували газовий котел, який використовувався для індивідуального опалення її будинку у зв`язку із поломкою. 02 грудня 2016 року було встановлено новий котел. У січні                 2016 року вона дізналася, що у неї виникла заборгованість за послуги з газопостачання у сумі 1 712,38 грн, яку змушена була сплатити, оскільки борг позбавив би права на субсидію.
У січні 2019 року, за результатами звірки працівники УГГ сповістили її про заборгованість, яка станом на 01 січня 2019 року складала 13 554,66 грн. На її запити пояснили, що на підставі листа Дружківського відділення Краматорського УГГ про те, що вона фактично не отримувала послугу з газопостачання, Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради в грудні 2018 року провело перерахунок і за період з                                   19 листопада 2015 року по 02 грудня 2016 року було знято субсидію у розмірі 14 263,11 грн.
В результаті неправомірних дій Дружківського УГГ та Управління соціального захисту населення Дружківської міської радина особовому рахунку НОМЕР_1 значиться заборгованість станом на 13 березня 2019 року у розмірі                  15 473,98 грн. Заборгованість утворилася внаслідок неправомірного списання з її особового рахунку (як невикористаної) суми субсидії в розмірі 14 263,11 грн, яка була надана їй на оплату послуг з газопостачання за період з 19 листопада 2015 року по 02 грудня 2016 року.
Вважає, що діями Дружківського відділення Краматорського УГГ, які виразилися у порушенні її прав, як споживача щодо використання субсидії, призвели до необхідності застосування додаткових зусиль для організації свого побуту. Все це завдало їй глибоких душевних та фізичних страждань. Стресові ситуації негативно вплинули на здоров`я.
Просила визнати незаконними дії Краматорського управління по газопостачанню та газифікації по розрахунку суми невикористаної субсидії для відшкодування витрат на оплату за послуги з газопостачання в період з 19 листопада 2015 року по 02 грудня 2016 року у розмірі 14 263,11 грн; стягнути з Краматорського управління по газопостачанню та газифікації на її користь моральну шкоду у сумі 50 000,00 грн; визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради від 03 грудня 2018 року щодо проведення перерахунку субсидії за послугу з газопостачання за період з 19 листопада 2015 року до 02 грудня 2016 року, в результаті якого з особового рахунку була знята сума грошових коштів в розмірі 14 263,11 грн; зобов`язати Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради вирішити питання щодо надання субсидії за послугу з газопостачання за період з 19 листопада 2015 року по     02 грудня 2016 року та повернути протиправно зняту суму призначеної субсидії за період з 19 листопада 2015 року по 02 грудня 2016 року у розмірі 14 263,11 грн.
Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 25 лютого                2020 року в задоволені позовних вимог відмовлено.
Постановою Донецького апеляційного суду від 27 травня 2020 року рішення Дружківського міського суду Донецької області від 25 лютого 2020 року                     в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання дій                           ПАТ «По газопостачанню та газифікації» Донецькоблгаз» Краматорське управління по газопостачанню та газифікації неправомірними скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволено. 
Визнано дії ПАТ «По газопостачанню та газифікації» Донецькоблгаз» Краматорське управління по газопостачанню та газифікації, пов`язані з направленням інформації для перерахунку субсидії за період з 02 грудня                    2015 року по 30 листопада 2016 року неправомірними. В іншій частині рішення залишено без змін.
У касаційній скарзі, поданій у червні 2020 року до Верховного Суду,                  ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
 
Відповідно до пунктів 2, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
 
Згідно частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:                       1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;                 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду;                  4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
 
Згідно частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом                      на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення. 
Предметом спору у даній справі є захист прав ОСОБА_1 , як                        споживача послуг з газопостачання, а саме визнання неправомірними дій відповідача по розрахунку суми невикористаної субсидії для відшкодування витрат на оплату за послуги з газопостачання в період з 19 листопада                2015 року по 02 грудня 2016 року у розмірі 14 263,11 грн; стягнення з Краматорського управління по газопостачанню та газифікації моральної шкоди у сумі 50 000,00 грн; визнання неправомірними дії Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради та скасування рішення Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради від 03 грудня 2018 року щодо проведення перерахунку субсидії за послугу з газопостачання за період з 19 листопада 2015 року до 02 грудня 2016 року, в результаті якого з особового рахунку була знята сума грошових коштів в розмірі 14 263,11 грн; зобов`язання Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради вирішити питання щодо надання субсидії за послугу з газопостачання за період з 19 листопада 2015 року по        02 грудня 2016 року та повернення протиправно знятої суми призначеної субсидії за період з 19 листопада 2015 року по 02 грудня 2016 року у розмірі 14 263,11 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102*250=525 500). 
Отже, зазначена справа у частині ціни позову не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та у частині визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Заявник у касаційній скарзі вказує, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». 
 
Проте, посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями і, відповідно, не свідчить, що справа становить значний суспільний інтерес та касаційна скарга стосується питань права, що мають фундаментальне значення для єдиної правозастосовчої практики.
 
Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено. 
 
При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                  суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню;
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France»                   (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року;                   «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
 
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
 
Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
 
У Х В А Л И В:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського                      суду Донецької області від 25 лютого 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 27 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства                                     «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» Краматорське управління по газопостачанню та газифікації, Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про захист прав споживачів.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           С. П. Штелик 
 
                                                                                                              А. А. Калараш     
 
                                                                                                              В. М. Сімоненко