ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року 

м. Київ
справа № 814/444/17
адміністративне провадження № К/9901/4142/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію "Артем-Банк" Шевченка Андрія Миколайовича
на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.06.2017 (суддя Гордієнко Т. О.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 (колегія у складі суддів Градовського Ю.М., Кравченко К.В., Лук`янчук О.В.)
у справі №814/444/177 
за позовом ОСОБА_1 
до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію "Артем-Банк" Шевченка Андрія Миколайовича 
про зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          02.03.2017   ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «АРТЕМ-БАНК» Луньо І.В., в якому, з урахуванням зміни позовних вимог, просив:
-          визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «АРТЕМ-БАНК» щодо невключення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АРТЕМ-БАНК» за договором банківського рахунку за №40.09.000048 від 26.12.2016;
-          зобов`язати Уповноважену особу ФГВФО на ліквідацію ПАТ «АРТЕМ-БАНК» надати ФГВФО зміни до Переліку вкладників, які мають право на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду щодо виплати відшкодування у розмірі 184000 грн. ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за договором банківського рахунку за №40.09.000048 від 26.12.2016.
2.          Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.06.2017, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017, позов задоволено.
3.          27.12.2017 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Відповідача на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.06.2017 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати зазначені судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
4.          Ухвалою Верховного Суду від 12.02.2018 було відкрито провадження у справі. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 уклав договір банківського рахунку за №40.09.000048 з ПАТ «Артем-Банк», відповідно до якого позивачу відкрито рахунок № НОМЕР_2 .
6.          На вищезазначений рахунок 26.10.2016 позивачем було внесено 184000 грн.
7.          Правлінням Національного банку України прийнято рішення за №416-рш/БТ від 15.11.2016 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» до категорії неплатоспроможних», на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення за №2477 від 16.11.2016 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Артем-Банк», яку запроваджено з 16.11.2016 по 15.12.2016 та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Артем-Банк».
8.          На підставі рішення Правління НБУ за №492-рш від 15.12.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Артем-Банк»» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення за №2857 від 16.12.2016 та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Артем-Банк» з 16.12.2016 по 15.12.2018 та призначено Луньо І.В. уповноваженою особою на ліквідацію банку.
9.          Маючи намір отримати свої кошти, у грудні 2016 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Артем-Банк» Луньо І.В. із заявою про включення його до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак будь-якого рішення або відповіді на звернення він не отримав. 

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10.          Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Артем-Банк" щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В зв`язку з чим, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Артем-Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11.          У касаційній скарзі Відповідач наголошує, що висновки судів першої та апеляційної інстанції є передчасними, зробленими без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.
12.          Відповідач наголошує, що оскільки у даному випадку фактичного внесення позивачем грошових коштів до каси банку або шляхом перерахування на рахунок з інших власних рахунків не відбулось, а здійснено перерахування коштів в розмірі, який може бути відшкодовано за рахунок Фонду гарантування з іншого рахунку, відкритого в Банку, що належить Позивачу. На думку скаржника, укладений між позивачем з банком договір банківського рахунку, підпадає під ознаки нікчемності, оскільки транзакції по перерахуванню коштів за даним правочином проведено поза межами робочого часу каси банку, що, як вбачається з матеріалів справи, є свідченням надання банком очевидної переваги у відшкодуванні вкладу одному вкладнику перед іншим.
13.          Відзив від Позивача не надходив, однак копія ухвали про відкриття касаційного провадження разом з доданими матеріалами не була вручена Позивачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового повідомлення.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14.          Перевіряючи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні даного спору, Суд зазначає таке.
15.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за її банківським вкладом (депозитом  за рахунок Фонду.
16.          Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).
17.          Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
18.          Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.
19.          Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
20.          Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
21.          Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
22.          Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
23.          Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
24.          Гарантії Фонду  є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченої Законом № 4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25).
25.          Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.
26.          Отже, Закон № 4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
27.          Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, на дату прийняття Правлінням НБУ постанови від 15.11.2016 № 416-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» до категорії неплатоспроможних» на депозитному рахунку Позивача обліковувалися кошти.
28.          26.10.2016 позивачем було внесено на рахунок 184  000 грн.
29.          Разом з тим, Уповноваженою особою Фонду позивача не було включено до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів ФГВФО.
30.          Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
31.          Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.
32.          Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України».
33.          Частинами третьою, п`ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.
34.          Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.
35.          Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
36.          За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.
37.          Закон № 4452-VI визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів ФГВФО не здійснюється.
38.          Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів шляхом здійснення перевірки вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону.
39.          Відповідно до пунктів 1, 2 та 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; укладення банком правочинів (у тому числі договорів), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
40.          Застосовуючи пункти 1 та 2 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI до спірного правочину, Уповноваженою особою Фонду не доведено причинно-наслідкового зв`язку між вчиненням такого правочину та неплатоспроможністю банку, а також не вказано, у чому полягає безоплатне відчуження майна банком.
41.          Стосовно пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, колегія суддів зазначає, що він не може бути застосованим до договору, укладеного між позивачем та Банком у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.
42.          Відтак, метою пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.
43.          Такий висновок узгоджується з правовою позицією щодо застосування пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/14681/17, від 30.05.2018 у справі № 910/23036/16, від 23.10.2018 у справі № 804/6992/15.
44.          Крім того, колегія суддів враховує, що відповідач не довів належними та допустимими доказами того, що у момент укладення договору банківського рахунку та здійснення транзакції ПАТ «Артем-Банк» щодо зарахування суми коштів на рахунок, позивач отримав перевагу стосовно інших вкладників банку та не обґрунтував, у чому така перевага полягала так само, як не довів факт безоплатного відчуження майна або прийняття банком на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмову від власних майнових вимог. Також відповідачем не обґрунтовано, чому внаслідок здійснення спірної транзакції до дня визнання банку неплатоспроможним він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.
45.          При виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. При цьому, перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.
46.          Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15. 
47.          Отже, колегія суддів погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанції, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, а неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Артем-Банк" за рахунок Фонду.
48.          Отже, обставини щодо наявності визначених п. 2 та 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав нікчемності правочину, не знайшли свого підтвердження, відповідач належних та допустимих доказів щодо цього не надав.
49.          З огляду на те, що дії Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду, є протиправними, Уповноважена особа Фонду зобов`язана надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо Позивача, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
50.          За правилами частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
51.          За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. 341, 345, 352, 354, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" Шевченка Андрія Миколайовича залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року у справі №814/444/177 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб