Справа № 930/1682/20                                                        
Провадження № 33/801/693/2020
Категорія: 307 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Алєксєєнко В. М.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
Іменем України

10 вересня 2020 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2020 року про притягнення
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, - 

встановив:
Постановою судді Немирівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 15 діб адміністративного арешту. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.
З протоколу серії ВАБ №301032 суд першої інстанції встановив, що 24.03.2020 о 17:45 год ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, протягом року вчинив фізичне насильство в сім`ї відносно своєї тещі ОСОБА_2 , а саме виражався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України.
Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність і необґрунтованість постанови, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КпАП України.
Одночасно апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки не був повідомлений про дату та час судових засідань, а копію постанови отримав лише 10.02.2019 року.
ОСОБА_1 участі в розгляді справи судом першої інстанції не приймав. Відомості про належне його повідомлення про дату, час та місце судового розгляду в справі відсутні. Так само відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 копії постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до статті 285 КпАП України копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_1 з поважних причин і тому, відповідно до статті 289 КпАП України тай строк підлягає поновленню 
В судовому засіданні ОСОБА_1 і його захисник – адвокат Нечепуренко Г.І. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали адміністративної справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчинення у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КпАП України дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.
Відтак насамперед слід оцінити доводи апеляційної скарги щодо підстав для закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Згідно з статтею 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
Як слідує з матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинено 24 березня 2020 року, тоді як рішення суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийнято 29 липня 2020 року.
Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення – це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені .
Отже, враховуючи, що на момент розгляду справи судом першої інстанції – 29 липня 2020 року спливли строки накладення адміністративного стягнення, що передбачені статтею 38 КпАП України, провадження у справі підлягало закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КпАП України.
Наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчинення у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення тощо. Відтак суд не перевіряє і не оцінює інших доводів апеляційної скарги, в тому числі і щодо відсутності в діянні події і складу адміністративного правопорушення.
Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року, справа №308/8763/15-а.
З урахуванням наведеного, прихожу до висновку, що постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 слід скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України.
Відповідно до пункту 2 частини восьмої статті 294 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право  скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 268 КпАП України при розгляді деяких категорій справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ст. 173-2 КпАП України присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді, цю особу може бути підданою приводу Національною поліції.
Суд першої інстанції в порушення зазначеної норми закону розглянув справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Керуючись статтями 247, 294 КпАП, України, Суд, -

постановив:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 КпАП України – скасувати.
Провадження по справі № 930/1682/20 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 173-2 КпАП України - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                        І.М. Стадник