Справа № 161/8668/19 	Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С. 	
Провадження № 22-ц/802/852/20  Категорія: 16 	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
10 вересня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів - Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І., 
з участю секретаря судового засідання Лимаря Р. С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , головного управління Держгеокадастру у Волинській області, третя особа Липинська сільська рада Луцького району Волинської області про визнання недійсним державного акту про право власності на землю та скасування державної реєстрації земельної ділянки, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2020 року, 

                                       В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом.
Покликався на те, що 27 грудня 1995 року на підставі рішення Липинської сільської ради Луцького району Волинської області від 05 вересня 1995 року № 5/3 отримав державний акт серії 11-ВЛ № 037109 на право приватної власності на землю, а саме на земельну ділянку загальною площею 0,50 га, з яких 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,35 га для ведення особистого селянського господарства. Вказані земельні ділянки знаходяться в селі Липини Луцького району Волинської області. Зазначений державний акт у день його видачі було зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 151. 
Крім того вказував, що під час виготовлення технічної документації з відновлення (встановлення) меж належної йому земельної ділянки у 2018 році виявилось, що на земельну ділянку (в державному акті зазначена за № 2, площею 0,35 га, розташована за адресою: с. Липини, Луцького району Волинськоїобласті) накладається земельна ділянка з кадастровим номером 0722883400:02:000:0532, яка на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯА № 659097 від 10.10.2007 належить ОСОБА_5 .
Згідно із схематичними матеріалами та протоколом перевірки електронного документа від 12.02.2019, перетин належної йому ділянки з ділянкою відповідача ОСОБА_5 становить 79.071%. Позивач вважає, що перетин земельних ділянок стався із-за допущеної помилки під час виготовлення технічної документації на землю саме відповідачем ОСОБА_5 , який отримав державний акт про право власності на землю значно пізніше ніж він.
Враховуючи наведене та уточнивши позов, ОСОБА_4 просив суд визнати недійсним державний акт серії ЯА № 659097 року на право власності на землю від 10.10.2007 року, виданий управлінням Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської області на ім`я ОСОБА_5 , на підставі договору міни земельної ділянки від 08.08.2007 року № 2086, і скасувати реєстрацію прав власності на земельну ділянку кадастровий номер 0722883400:02:00:0532 та відшкодувати йому судові витрати.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2020 року позов задоволено, визнано недійсним державний акт серії ЯА № 659097 року на право власності на землю від 10.10.2007 року, виданий управлінням Держгеокадастру у Луцькому районі Волинської на ім`я ОСОБА_5 , на підставі договору міни земельної ділянки від 08.08.2007 року № 2086, та скасовано реєстрацію права власності земельної ділянки, кадастровий номер 0722883400:02:00:0598.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2020 року у рішення внесено виправлення, у другому абзаці резолютивної частини замінено кадастровий номер земельної ділянки з 0722883400:02:00:0598 на  0722883400:02:00:0532.
У поданій апеляційній скарзі представник відповідач ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а саме недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності), просив рішення суду скасувати, справу направити до іншого суду першої інстанції за підсудністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції розглядаючи дану справу, порушив норми процесуального права щодо підсудності справи, та не врахував тієї обставини, що відповідач ОСОБА_5 проживає у Млинівському районі Рівненської області, а тому в силу вимог ст. 27 ЦПК України зазначений позов підлягає розгляду у Млинівському районному суді Рівненської області.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_4 , вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. 
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставиними справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки загальною площею 0,35 га, яка складається із земельних ділянок: для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,15 га; для ведення підсобного господарства площею 0,5 га, які розташовані на території Липинської сільської ради Луцького району Волинської області. Право власності ОСОБА_4 на вказані земельні ділянки підтверджується Державним актом на право власності на землю 11-ВЛ № 037109, виданим на підставі рішення Липинської сільської ради народних депутатів від 05 вересня 1995 року № 5/3 і зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності за № 151 (а.с. 9).
Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 659097 від 10 жовтня 2007 року, виданого управлінням земресурсів у Луцькому районі на підставі договору міни землі від 08 серпня 2007 року, відповідачу ОСОБА_5 належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 3,0107 га, розташована на території Липинської сільської ради Луцького району, Волинської області (а.с. 15-17, 29).
З схематичних матеріалів та протоколу перевірки електронного документа від 12 лютого 2019 року, наданих державним кадастровим реєстратором Головного управління Державного кадастру у Волинській області, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, виготовленої Приватним підприємством «Соната Нова» 11 жовтня 2018 року, вбачається, що земельна ділянка позивача  площею 0,35 га має перетин із зазначеною вище земельною ділянкою відповідача ОСОБА_5 , і їх площа співпадіння становить 79,0714 % (а.с. 10-14).
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до частин 15, 16 ст. 29 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.
Частинами 1, 8 ст. 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.
Встановлено, що звертаючись із зазначеним позовом про визнання недійсним державного акта на право власності на землю та скасування державної реєстрації земельної ділянки ОСОБА_4 після уточнення позовних вимог, відповідачами по справі вказав ОСОБА_5 , та Головне управління Держгеокадастру у Волинській області. 
Крім того, варто зазначити, що позовні вимоги ОСОБА_4 стосуються визнання недійсним державного акта на право власності на землю та скасування державної реєстрації земельної ділянки, як нерухомого майна, яке згідно з наявними у матеріалах справи доказами знаходиться на території Липинської сільської ради Луцького району Волинської області .
Враховуючі наведені обставини справи, а саме те, що позов пред`явлено до двох відповідачів, місцезнаходження одного з яких є м. Луцьк Волинської області, а предмет позову стосується нерухомого майна - земельної ділянки розташованої на території Луцького району Волинської області, та беручи до уваги вимоги зазначених вище норм цивільного процесуального права, колегія суддів вважає що розгляд справи Луцьким міськрайонним судом Волинської області відбувся із дотриманням правил територіальної юрисдикції (підсутності), а тому посилання представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на підсудність справи Млинівському районному суду Рівненської області за місцем реєстрації його довірителя, як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення є необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу і не впливають на законність оскаржуваного ним рішення апеляційного суду.
Інших підстав щодо незаконності оскаржуваного рішення суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не навів, і будь-які інші порушення норм процесуального права, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, судом апеляційної інстанції не встановлені.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, оскаржуване рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2020 року ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

                                          У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 подану його представником ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 січня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді