Справа № 161/1652/20 	Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В. Ф. 	
Провадження № 22-ц/802/567/20  Категорія: 64 	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
25 червня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Матвійчук Л. В., Осіпука В. В., 
з участю:
секретаря судового засідання Вергуна Т. С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2020 року,  

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2020 року позовну заяву у даній справі залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що як вбачається з тексту довіреності від 13.08.2018, ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_3 вести справи в усіх судових установах з усіма правами, наданими законом, зокрема, позивачу, а тому висновок суду про те, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, є безпідставним. Вважає, що виключно адвокат має право представляти інтереси сторони у справі в суді, тобто під час судового розгляду справи по суті. Під час підготовчого судового засідання у даній справі 17 березня 2020 року вже адвокатом Мацеєм А. М. було надано оригінал ордеру на надання правої допомоги ОСОБА_1 та належним чином завірену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Постановивши ухвалу про відкриття провадження у справі та призначивши підготовче судове засідання, суд тим самим встановив факт підписання позовної заяви уповноваженою особою.
Таким чином, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процессуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідач ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що вважає оскаржувану ухвалу законною, оскільки ніде в тексті позовоної заяви не наводиться прізвище представника, що унеможливлює ідентифікувати, хто саме підписав позовну заяву. Крім того, в довіреності від 13.08.2018, на яку посилається ОСОБА_1 , визначений вичерпний перелік повноважень представника, який не включає в себе право на подання позову про усунення перешкод у користуванні майном. Позов у даній справі не стосується оформлення спадкових прав.
Учасники справи, їх представники не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи. 
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої без змін, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу від 17.03.2020 в даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, оскільки зазначена у доданій до позовної заяви копії довіреності ОСОБА_3 за даними Єдиного реєстру адвокатів України не має статусу адвоката. Крім того, до матеріалів позову не додано доказів того, що ОСОБА_3 є законним представником позивача.
Перевіряючи додержання судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального законодавства при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду з підстави, передбаченої пунктом п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, судом встановлено наступне.
У позовній заяві зазначено, що вона підписана «діюча від імені ОСОБА_1 , на підставі нотаріально посвідченої довіреності, яка додається», але не зазначено прізвища та ініціалів представника, який здійснив підпис.
В тексті позовної заяви також не наводиться ПІБ представника позивача, що унеможливлює ідентифікувати хто саме звернувся до суду з позовом та підписав позовну заяву.
Крім того, в доданій до позовної заяви копії довіреності від 13 серпня 2018 року, яка нотаріально посвідчена та видана від імені ОСОБА_1 на її представника  ОСОБА_3 , визначений вичерпний перелік повноважень представника, який включає в себе право на оформлення спадкових прав та управління майном, але не включає в себе право на подання позову про усунення перешкод у користуванні майном. 
 За ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Частинами першою та другою статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
Частиною 6 ст.19 ЦПК України визначено які справи є малозначними.
В даному випадку спір виник з приводу усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення до неї, тобто ця справа стосується невід`ємного права особи на житло.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ця справа не є справою незначної складності, і цей позов може бути розглянутий виключно за правилами загального позовного провадження.
З тексту позовної заяви не можливо ідентифікувати хто саме звернувся до суду з позовом та підписав позовну заяву.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що виключно адвокат має право представляти інтереси сторони у справі в суді, тобто під час судового розгляду справи по суті, а представник позивача, який діє на підставі довіреності, може підписувати та подавати до суду позовну заяву від імені позивача, є власним тлумаченням позивача законодавства.
За п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.
За результатами підготовчого засідання суд може, зокрема, постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду (п. 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України).
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2020 року в даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 17 березня 2020 року. В підготовчому судовому засіданні було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 30, 48-50, 51).
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що постановивши ухвалу про відкриття провадження у справі, суд тим самим встановив факт підписання заяви уповноваженою особою.
Що стосується доводів апеляційної скарги про обмеження доступу до суду, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що аналіз норм законодавства, дає підстави висновку, що як суд, так і особа, яка звертається до суду, наділені низкою процесуальних прав та обов`язків, а реалізація права особи на звернення до суду перебуває у взаємозв`язку з виконанням нею процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. За ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення постанови, судові накази.
За ст. 375 суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 01 липня 2020 року. 

Головуючий 

Судді