ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5810/20 Справа № 208/3044/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Нельга Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Каратаєвої Л.О.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,
 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до комунального виробничого підприємства Кам`янської міської ради «Міськводоканал» про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобов`язання вчинити певні дії, - 

                                В С Т А Н О В И Л А:
10 травня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до комунального виробничого підприємства Кам`янської міської ради «Міськводоканал» про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобов`язання вчинити певні дії, у якому, з урахуванням уточнень від 23.08.2019р., просила суд визнати нараховану відповідачем заборгованість у розмірі 9342,84 грн. безпідставною та такою, що підлягає скасуванню та зобов`язати відповідача її списати, зобов`язати відповідача укласти з позивачем договір реструктуризації на суму заборгованості у розмірі 5576,92 грн. строком на 24 місяці, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати (а.с.3-6, 43-44).
Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального виробничого підприємства Кам`янської міської ради «Міськводоканал» «Про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобов`язання вчинити певні дії» - відмовлено повністю (а.с.72-74).
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі. Вирішити питання судових витрат (а.с.79-85).
В порядку ст. 360 ЦПК України від комунального підприємства “Кам`янський міськводоканал” Дніпропетровської обласної ради (назву відповідача змінено на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради №564-21/VII від 14.02.2020 року), в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просили, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. 
Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Судом першої інстанції встановлено, що з 05.11.2015р. позивач є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та споживачем послуг з водовідведення та водопостачання.
Договір про надання комунальної послуги між сторонами не укладено; вищевказані послуги відповідач надає позивачу згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630 (далі — Правила).
Згідно довідки, наданої відповідачем 05.07.2019р., станом на 05.11.2015р., за особовим рахунком квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення складає 9342,84 грн.
Згідно наданої відповідачем довідки про розрахунок боргу, заборгованість по вищевказаному рахунку за період з 05.11.2015р. по 30.06.2019р. складає 5576,92 грн.
Посилаючись на те, що заборгованість у розмірі 9342,84 грн. є заборгованістю попереднього власника квартири, позивач просить суд вказану суму заборгованості визнати такою, що нараховано відповідачем безпідставно, та зобов`язати відповідача її списати.
Водночас, позивач просить суд зобов`язати відповідача укласти з позивачем договір реструктуризації суми боргу у розмірі 5576,92 грн. строком на 24 місяці.
Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суду першої інстанції виходив із їх необґрунтованості та зазначив, що нормами чинного законодавства, яке регулює правовідносини між споживачем та виконавцем комунальних послуг, обов`язку виконавця здійснювати списання заборгованості, а також укладати зі споживачами договори реструктуризації суми боргу не передбачено.
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 525 ЦК України).
       Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Із зазначених позивачкою предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахованої плати – заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Оскарження дій відповідача щодо нарахування плати за водопостачання та водовідведення, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. А все, що зазначала позивачка у позовній заяві, може бути запереченням у разі пред`явлення до неї позову про стягнення суми. Однак, таких вимог до неї не заявлено.
       Тобто, колегія суддів виходить з того, що фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення підлягають доведенню при пред`явленні відповідачем позову про їх стягнення. Отже, сторона звернулася до суду за захистом права за відсутності його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене.
       Колегія суддів вважає недоведеними посилання позивача щодо відмови відповідача в укладанні договору про реструктуризацію заборгованості, оскільки матеріали справи не містять відомостей звернення позивача із відповідною заявою та відмови відповідача в його укладанні. 
       З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
       Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення – без змін.
       Керуючись ст. 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
       Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2020 року – залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       Повне рішення суду складено 09 вересня 2020 року.

Судді: