Справа № 466/3312/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.  
Провадження № 33/811/1115/20                  Доповідач: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 рокуЛьвівський апеляційний суд у складі :

судді – Белени А.В. 
за участю особи, яку притягнуто до адміністративної
відповідальності – ОСОБА_1 , 
представника-адвоката Сеніва В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 16 липня 2020 року, 

встановив :

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 липня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 гривень (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням його права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,80 грн (чотириста двадцять гривень вісімдесят копійок).
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 30 квітня 2020 року о 15.10 год. в с. Лозина Яворівського району Львівської області по вул. Центральна, керував транспортним засобом марки «OPEL ASTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Згідно акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №38 від 30 квітня 2020 року, ОСОБА_1 від проведення огляду приладом «Драгер» та від обстеження відмовився, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху. 
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення. Вважає оскаржувану ухвалу незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинами справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Апелянт зазначає, що ним не вчинялося адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, так як він не керував транспортним засобом, за кермом автомобіля був гр. ОСОБА_2 , та до протоколу не додано доказів, які б підтверджували факт керування ним транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння. 
Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього та інші матеріали складені з грубими порушеннями чинного законодавства та є неналежними доказами, оскільки поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим такий вважається недопустимим доказом. 
Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_1 , підтриману його представником – адвокатом Сенівим В.О., які просили задоволити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД№083450 від 30 квітня 2020 року, з якого вбачається, що він керував автомобілем марки «OPEL ASTRA», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння та від підпису і дачі пояснень відмовився, 
- рапортом поліцейського СРПП №2 ПП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Палюха І.С. від 30 квітня 2020 року;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 на імя начальника Яворівського ВП ГУНП у Львівській області від 30 квітня 2020 року;
- поясненнями лікаря КНП ЯРР Львівської області Новояворівська районна лікарня ім..Ю.Липи, ОСОБА_3 , яка під час розгляду справи в суді першої інстанції підтвердила факт відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 квітня 2020 року №38, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, від проведення огляду приладом «Драгер» та від обстеження відмовився. 
Згідно із ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування ними транспортними засобами та оглядові та стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
За положенням ч.3 зазначеної статті за певних випадків огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться в закладах охорони здоров`я.
Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015.
Згідно з п.2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Направлення повинно бути не в матеріалах адміністративної справи, а в медичному закладі куди доставляється особа для огляду. Інструкцією не передбачено виготовлення кількох примірників направлення. 
Таким чином, покликання апелянта про те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, спростовуються як матеріалами справи так і поясненнями лікаря КНП ЯРР Львівської області Новояворівська районна лікарня ім..Ю.Липи, ОСОБА_3 , які надала їх в суді першої інстанції.
Доводи ОСОБА_1 про те, що він автомобілем не керував, апеляційний суд до уваги не приймає, так як такі покази та невизнання ним своєї вини у скоєному суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, зокрема письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , з яких вбачається, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, 
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.     
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова  від 16 липня  2020 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя 
Львівського апеляційного суду А.В. Белена