Справа № 308/220/20
Провадження № 33/4806/657/20
        
ЗАКАРПАТСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
про повернення апеляційної скарги

13.07.2020 м. Ужгород 

Закарпатський апеляційний суд  в особі судді Феєра І.С.,  розглянув клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26. 03. 2020.
Цією постановою:
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово непрацюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 01(один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. в дохід держави.
З протоколу серії БД №305107 від 31. 12. 2019 та постанови судді від 26. 03. 2020 вбачається, що ОСОБА_1 31. 12. 2019 о 00 год. 30 хв. в м. Ужгороді, поблизу буд. 23 по вул. Фучика, керував транспортним засобом «Opel Frontera 2.3 D», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода). О 01 год. 40 хв. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На постанову суду, ОСОБА_1 06. 07. 2020 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови суду від 26. 03. 2020 та закриття провадження у справі щодо нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Одночасно ОСОБА_1 порушив питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді. Клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді, ОСОБА_1 мотивував тим, що судовий розгляд проведено в його відсутності, чим порушено його право на захист, копію постанови суду отримав лише 25. 06. 2020, тобто поза межами десятиденного строку апеляційного оскарження. Також посилається на дію карантинних обмежень, пов`язаних із поширенням корона вірусної хвороби, що стало подання апеляційної скарги в непередбачені законодавством строки.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала, з таких підстав. 
-2-

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП  постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.
Також, слід зазначити, що при розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку або їх відсутність, і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 протягом встановленого законом часу на подання апеляційної скарги зазначена постанова не оскаржувалась, апеляційна скарга подана більш ніж через три місяці, об`єктивними поважними причинами це не обумовлено і в апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення цього строку, щодо наявності таких причин, дані відсутні. 
       Суд апеляційної інстанції критично ставиться до наведених у клопотанні ОСОБА_1 тверджень щодо можливих причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 26. 03. 2020.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був присутній у судових засіданнях, призначених на 24. 01. 2020, 13. 02. 2020. В судових засіданнях 25. 02. 2020 та 05. 03. 2020 за клопотанням ОСОБА_1 було допитано ряд свідків і розгляд справи перенесено на 17. 03. 2020, про що під розписку був повідомлений ОСОБА_1 .. 
Судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення, призначений на 26. 03. 2020 відбувся без участі ОСОБА_1 , який повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Інформацію щодо часу та місця розгляду зазначеної справи також було розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud0712. Отже, суд першої інстанції вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Суд першої інстанції, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, розцінив таку процесуальну поведінку ОСОБА_1 , як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлену на безпідставне затягування судового процесу з метою спливу 3-ох місячного строку, передбаченого ст. 38 КУпАП для застосування до нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП.
При таких даних, судом було прийнято правильне рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, що не можна вважати порушенням вимог ст. 268 КУпАП.
Наведене свідчить, що ОСОБА_1 був обізнаним про місце, день та час розгляду справи щодо нього, але не виявив бажання брати участь у розгляді справи, реалізувавши саме таким чином право на захист своїх інтересів і без поважних причин не оскаржив в установлений  законом строк постанову суду про притягнення його до адміністративної відповідальності. 
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26. 03. 2020 є день її проголошення, а не отримання її копії, чи ознайомлення з матеріалами справи, і будь-яких підстав вважати, що такий строк ОСОБА_1 пропущено з поважних причин не має. З цих же підстав наведене в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження посилання на отримання 25. 06. 2020 копії оскаржуваної постанови, як на причину пропуску строку на оскарження, є необґрунтованим.

-3-

При цьому апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини сформульовану в рішенні від 03. 04. 2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак  такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення. 
Посилання ОСОБА_1 , як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 26. 03. 2020, на запровадження на території України карантинних обмежень, через що суд першої інстанції не мав права розглядати справу без участі сторін, апеляційний суд вважає безпідставними.
Так, Кабінет Міністрів України постановою «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11. 03. 2020, відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10. 03. 2020 установив з 12. 03. 2020 на всій території України карантин.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 було внесено зміни до процесуальних кодексів України, зокрема і до Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Однак, вищевказаним нормативно-правовим актом не вносились зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, які б стосувались порядку розгляду судами справ про адміністративні правопорушення. 
Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що суддею місцевого суду вжито всіх можливих заходів для сповіщення ОСОБА_1 про день і час розгляду справи, відповідного клопотання від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку із оголошенням карантинних заходів до суду першої інстанції не подавалось, тому неявка ОСОБА_1 в судове засідання 26. 03. 2020 не може визнаватись поважною. 
Крім того суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

-4-

Поряд з тим, апеляційний суд враховує, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
До того ж, постанова судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26. 03. 2020 у резолютивній частині містить чітко визначений порядок її оскарження,  у зв`язку з чим апеляційний суд звертає увагу на те, що закон пов`язує строк апеляційного оскарження з днем винесення постанови, а не з днем отримання її копії, як зазначено ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та клопотанні. 
Існування інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 , не наведено.
Апеляційним судом враховується і те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, а також те, що поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження за змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП повинна довести особа яка заявляє таке клопотання. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.
       Враховуючи те, що в клопотанні та апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено жодних доказів та мотивів про поважність причини, яка б позбавила його можливості оскаржити постанову судді в межах передбаченого законом строку, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення  такого строку на апеляційне оскарження судового рішення від 26. 03. 2020. 
При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що правопорушником та його захисником жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів клопотання про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови надано не було.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційнео скарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26. 03. 2020 щодо ОСОБА_1 - відмовити.
Апеляційну скаргу та доданими до неї документами повернутио собі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: