ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 647/92/20 Головуючий в І інстанції Корсаненкова О.О.
Номер провадження 22-ц/819/869/2020 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2020 року м. Херсон
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого	Полікарпової О.М.	
суддів	Воронцової Л.П.	
  	Ігнатенко П.Я.	
секретар	Сікора О.В.  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Бериславського районного суду Херсонської області у складі судді Корсаненкової О.О. від 05 березня 2020 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,
встановив:
       У січні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як до спадкоємців позичальника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивовано тим, що 13 січня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір б/н, відповідно якому останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 8000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З часу отримання кредиту відповідач належним чином не виконував зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
01 лютого 2019 року позивачем була направлена претензія кредитора до Бериславської державної нотаріальної контори. За повідомленням Бериславської державної нотаріальної контори від 26 лютого 2019 року, після смерті ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк».
Враховуючи те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на час смерті спадкодавця проживали разом із ним за однією адресою, позивач вважає, що вони прийняли спадщину, а тому 30.08.2019 року до них було направлено лист-претензію про повернення боргу спадкодавця, але ніяких дій спадкоємцями не було виконано, в зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 057, 50 грн. та судові витрати.     
Ухвалою суду від 23.01.2020 року відмовлено у відкритті провадження щодо ОСОБА_4 у зв`язку з його смертю.
Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 05 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне дослідження всіх обставин справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Скарга мотивована тим, що у випадку, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідачі не повідомляли банк про смерть позичальника і оскільки строк дії картки встановлений до 31 серпня 2018 року, то відповідно і строк пред`явлення кредиторських вимог починається саме з 01 вересня 2018 року та, з урахуванням ч.2.ст.1281 ЦК України, спливає 01 вересня 2019 року. Крім того, відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03 березня 2004 року № 20/5, пред`явлення вимог кредитора може відбутися як безпосередньо до спадкоємця, так і через нотаріуса. Оскільки 01 лютого 2019 року банк направив претензію кредитора до нотаріальної контори, то строк пред`явлення кредиторських вимог до спадкоємців померлого не пропущений.
Відповідачі до суду не з`являлися, заперечень та відзиву не надавали, так само, як і не надавали доказів про наявність спадкового майна, його об`єм та розмір, тоді як, на думку апелянта, саме на них, як на спадкоємців боржника, покладено обов`язок щодо доведення цих обставин.
Письмові відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили.
У судовому засіданні представник АТ КБ «ПриватБанк» доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. Також просив суд апеляційної інстанції витребувати докази, що підтверджують коло спадкоємців та обсяг спадкового майна, оскільки судом першої інстанції їх відповідне клопотання не було задоволено.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися. Про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку. 
Як встановлено з матеріалів справи суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного провадження. Колегія суддів вважає це процесуальним порушенням, оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини. Строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України, тобто положеннями книги шостої ЦК України, якою врегульовані правовідносини щодо спадкування.
У відповідності до ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування. 
Згідно ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
За таких обставин колегія суддів скасовує рішення районного суду і постановляє нове рішення по суті заявлених позовних вимог. 
Колегія суддів, заслухавши доповідача та перевіривши доводи апелянта, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником який помер, після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку визначеному статтею 1282 ЦК України.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. 
Відповідно до положень статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. 
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.
Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18).
При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:
- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;
- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України;
- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);
- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. 
Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Оскільки ОСОБА_1 є сином спадкодавця, а ОСОБА_2 - дружиною спадкодавця та на момент смерті останнього всі вони проживали разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , відмову від отримання спадщини до нотаріуса не подавали, тому є такими, що прийняли спадщину після ОСОБА_3 .
Відповідно до пункту 3.11. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 нотаріус приймає претензії від кредиторів спадкодавця та реєструє їх у Книзі обліку і реєстрації спадкових справ під самостійними номерами та в хронологічному порядку.
Звертаючись 09 січня 2019 року з листом-претензією до Бериславської державної нотаріальної контори, АТ КБ «ПриватБанк» не вказав, коли та з яких джерел йому стало відомо про смерть боржника ОСОБА_3 . 
Ухвалою суду першої інстанції від 20 лютого 2020 року було роз`яснено позивачу про необхідність надати відомості щодо строку дії кредитного договору б\н від 13.01.2011 року, укладеного з ОСОБА_3 , строку дії кредитної картки, докази на підтвердження того, коли банком було отримано інформацію про смерть боржника ОСОБА_3 , інформацію про перебування відповідачів у родинних відносинах з померлим, а також відомості щодо наявності спадкового майна.
У відповідь на зазначену ухвалу АТ КБ «ПриватБанк» направив до суду клопотання про витребування з ЖЕО довідки про склад сім`ї померлого ОСОБА_3 , а також витребування з відповідних органів інформації про нерухоме майно, яке належало померлому та увійшло до спадкової маси. 
Інші зазначені судом докази, зокрема ті, які містять відомості щодо строку дії кредитного договору б\н від 13.01.2011 року, укладеного з ОСОБА_3 , строку дії кредитної картки, а також докази на підтвердження того, коли банком було отримано інформацію про смерть боржника ОСОБА_3 позивач суду не надав, хоча всі вони були у його розпорядженні і тільки він міг їх надати.
З тих доказів, що були долучені позивачем до позовної заяви, судом першої інстанції встановлено, що 13 січня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та  ОСОБА_3  був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку 8 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_3  помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.02.2015 року, виданим Виконавчим комітетом Бургунської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с.41).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість позичальника ОСОБА_3 перед АТ КБ «ПриватБанк», станом на день смерті позичальника становить 8057,50 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 7842,86 грн. та 214,64 грн. заборгованості за відсотками.
09 січня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» направив до Бериславської державної нотаріальної контори претензію кредитора, на підставі якої 08 лютого 2019 року нотаріусом було зареєстровано спадкову справу № 38/2019 після померлого ОСОБА_3 .
Листом від 11 лютого 2019 року за № 185/02-14 Бериславська державна нотаріальна контора Херсонської області повідомила банк, що із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 спадкоємці не зверталися. 
З копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 22.03.1998 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.36).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2007 року також зареєстровані та проживали на момент смерті спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.37, 38, 59, 60).
30 серпня 2019 року банк направив спадкоємцям померлого боржника, які проживали разом з ним на момент його смерті - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 листи-претензії про повернення кредитних коштів.
З метою повного встановлення обставин у справі судом апеляційної інстанції встановлений обсяг спадкового майна, яке могло бути включено до спадкової маси.
Відповідно до наданої АТ КБ «ПриватБанк» до суду апеляційної інстанції інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за спадкодацем ОСОБА_3 ніяке нерухоме майно не зареєстроване. 
За інформацією відділу у Бериславському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області за ОСОБА_3 обліковується земельна ділянка на території Бургунської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Документ, що посвідчує право власності – Державний акт. Разом з тим, дата реєстрації Державного акту, номер реєстрації, підпис землекористувача відсутні. Архівний примірник Державного акту на право приватної власності за землю також відсутній (а.с.159). 
Зазначена інформація щодо наявності у ОСОБА_3 земельної ділянки на території Бургунської сілької ради спростовується довідкою Виконкому Бургунської сільської ради Бериславського району, зі змісту якої вбачається, що на території Бургунської сільської ради Бериславського району Херсонської області не обліковується земельна ділянка у власності ОСОБА_3 (а.с.180). 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а саме: не подано до суду докази наявності у спадкодавця майна та його вартості, кола спадкоємців, які прийняли спадщину. Разом з тим суд вказав, що заявляючи клопотання про витребування доказів, що підтверджують позов, позивач не дотримався правил та процедур, встановлених ЦПК України , не зазначив про причини неможливості для нього надати такі докази самостійно.
Крім того суд вважав, що позивач звернувся з вимогою до спадкоємців боржника поза межами строків, передбачених частиною другою статті 1281 ЦК України, а тому пропустив строк для пред`явлення такої вимоги. Зважаючи на те, що банк не надав на вимогу суду інформацію про строк дії кредитної картки, виданої ОСОБА_3 13.01.2011 року, суд, перевіряючи дотримання позивачем строків, встановлених ст.1281 ЦК виходив з того, що після звернення з претензією до спадкоємців боржника через нотаріуса кредитор мав право пред`явити свої вимоги безпосередньо до спадкоємців боржника на протязі 6 місяців, чого ним зроблено не було.
Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, ст.1281 ЦК не встановляє певного порядку для пред`явлення вимоги кредитором. Вказана вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.
Таким чином, пред`явлення кредитором своїх вимог до спадкоємців через нотаріуса не суперечить положенням ч. 2 ст. 1281 ЦК України, якщо така вимога заявлена у встановлений законом строк. 
Однак у даному спорі судом апеляційної інстанції встановлено, що кредитор не звернувся з вимогою до спадкоємців померлого у встановлений законом строк з дня настання строку вимоги по кредитному зобов`язанню і таким чином втратив своє право вимоги, а тому неправильне трактування судом першої інстанції норми матеріального права не привело до неправильного вирішення справи по суті. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що строк настання вимоги кредитора слід обраховувати виходячи зі строку дії кредитної картки - 08/18, який спливає через рік, а саме 01 вересня 2019 року, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке. 
Обґрунтовуючи свій позов, АТ КБ «ПриватБанк» долучив до справи Умови та Правила надання банківських послуг, якими були врегульовані кредитні правовідносини між ним та ОСОБА_3 . За умовами п.2.1.1.12.4 зазначених Умов та Правил у випадку виникнення простроченого кредиту (овердрафта) строком повернення кредиту (овердрафта) в повному об`ємі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості (а.с.33).
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, укладеним 13.01.2011 року між банком та ОСОБА_3 , після його смерті останній платіж по картці був здійснений невідомою особою 11.04.2015 року. Таким чином право вимоги до спадкодавця настало на 211-й день, а саме 15.11.2015 року. І з цього часу протягом одного року, тобто до 15.11.2016 року кредитор повинен був пред`явити вимоги до спадкоємців боржника, чого ним зроблено не було. 
Отже позивач, як кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги і у задоволенні його позову слід відмовити з цих підстав.
Непогодження апелянта з висновками суду про відмову в позові з огляду на те, що позивачем не надано доказів, які підтверджують яке саме майно одержано спадкоємцями у спадщину та яка вартість цього майна, що на думку апелянта, суперечать вимогам процесуального закону, не дає підстав для ухвалення судового рішення про задоволення позову, оскільки ця обставина мала б значення при дотриманні позивачем строку пред`явлення вимоги до спадкоємців.
Враховуючи викладене, перевіривши доводи апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк», колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 05 березня 2020 року з постановленням нового рішення по суті спору.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.
Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 05 березня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова
Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова
_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складений 01 вересня 2020 року.

Суддя О.М. Полікарпова