ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 серпня 2020 року           справа №805/5096/18-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Арабей Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника позивача Сенникова А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року (повне судове рішення складено 03 вересня 2018 року у м. Слов`янську) у справі № 805/5096/18-а (суддя в І інстанції Тарасенко І.М.) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості, 
                                                        УСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Донецькій області (далі - ГУ ДФС у Донецькій області, податковий орган) звернулось до суду з позовом до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості у розмірі 20 833,33 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має податковий борг у сумі 20 833,33 грн., який добровільно сплачено не було, а тому зазначена сума податкового боргу підлягає стягненню у судовому порядку.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року позовні вимоги задоволені.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідач не отримувала жодного податкового повідомлення-рішення, не володіла жодною інформацією про виникнення податкового боргу з транспортного податку, початок судового та виконавчого провадження. 
В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Вілповідач до апеляційного суду не прибув.
Також слід зазначити, що ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.08.2020, замінено відповідача Головне управління ДФС у Донецькій області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Донецькій області.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
Відповідно до пп. 20.1.3 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України, у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), Бахмутською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області був зроблений запит до територіального сервісного центру № 1442 Регіонального сервісного центру МВС у Донецькій області щодо надання наявної інформації щодо зареєстрованих колісних транспортних засобів, які перебувають у власності (оренді, іншому праві користування) платника податків фізичної особи ОСОБА_1 .
У відповідь на цей запит надійшла відповідь від Територіального сервісного центру № 1442 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області, з якої вбачається, що згідно результатів пошуку по БД «Автомобіль»: автомобіль марки MERCEDES-BENZ GL 450, 2010 року випуску, чорний, № двиг. НОМЕР_1 , № куз. НОМЕР_2 , см3, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , на обліку з 27.10.2010, власник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса власника: АДРЕСА_1 .
09.06.2015 позивачем було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 92-17 на суму 20 833,33 грн. та направлено на адресу відповідача. Зазначений лист повернутий на адресу податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (поштове відправлення № 8451104904352). 
Податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 09.06.2015 № 92-17 на суму 20 833,33 грн. не оскаржувалось в судовому чи в адміністративному порядку.
Судом першої інстанції встановлено, що податковий борг з транспортного податку виник на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 09.06.2015 № 92-17 суму 20 833,33 грн., відповідачем не сплачено узгоджені податкові зобов`язання в необхідних розмірах у встановлений законом термін, станом на день ухвалення рішення відповідачем не надані докази, щодо сплати транспортного податку в сумі 20 833,33 грн., тобто добровільного погашення останнім податкового боргу не відбулося.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та, вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, виходить з такого.
Відповідно до п.п.14.1.175  п.14.1  ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
За приписами п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.
На виконання вимог ст. 59 ПК України позивачем було сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу від 28.09.2015 № 161-23 на суму 20 833,33 грн. за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7).
Як вбачається з матеріалів справи (копія паспорта ОСОБА_1 ), відповідач зареєстрована та мешкає з 15.12.2011 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.41).
За адресою, по якій податковим органом було направлено податкову вимогу, відповідача знято з реєстрації місця проживання 14.12.2011 (а.с.50).
Отже, колегія суддів зазначає, так як податкова вимога не вручена відповідачу через помилку, допущену контролюючим органом, то грошове зобов`язання не є узгодженим та в силу пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України не може вважатися податковим боргом.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що вимога позивача про стягнення податкового боргу не грунтується на вимогах закону та не може бути задоволена.
Наведеного цілком достатньо для відмови у задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі відповідач також просить суд своїм рішенням скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № 92-17 від 09.06.2015, посилаючись на неправомірність нарахування сум транспортного податку.
З цього приводу, колегія суддів зауважує, що предметом розгляду цієї справи не є питання правильності визначення бази та об`єкту оподаткування, нарахування сум транспортного податку. Тому, такі аргументи апелянта, як неправильність визначення податковим органом транспортного засобу, зокрема дати його реєстрації, який перебуває у власності відповідача, апеляційним судом не беруться до уваги. Доказів оскарження чи скасування такого повідомлення-рішення апелянтом також не надано.
Відтак, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповіднодо частин першої, другої та третьої 242 КАС України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2643,00 грн. (а.с.52), відшкодування якого апеляційний суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області.
Керуючись ст. 283, 310, 315, 317, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у справі № 805/5096/18-а - скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості - відмовити. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, код ЄДРПОУ: 43142826) судовий збір в розмірі 2643 (двох тисяч шістсот сорока трьох) гривень.
Повне судове рішення - 18 серпня 2020 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 І. В. Сіваченко

Судді                                                                                            Т. Г. Арабей
                                                                                                                                                                                                                                                  Т. Г. Гаврищук