П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/1203/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Божук Д.А.  
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
22 вересня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Капустинського М.М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року  (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року позов задоволено частково.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Позивач своїм правом, передбаченим ст.300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02 вересня 2020 року, з урахуванням  ст. 311 КАС України,  вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів та вимог відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 16.05.2019 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VІ від 09.07.2003.
При зверненні за призначенням пенсії позивач надав зокрема наступні уточнюючі довідки, видані:
- ТОВ «ФГ Тракт» від 12.03.2019 № 5, згідно якої позивач з 02.01.2007 по 18.01.2008, з 07.04.2008 по 17.12.2008, з 31.03.2009 по 16.12.2009, з 13.05.2010 по 06.12.2010, з 25.02.2011 по 17.05.2011 працював трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві, або протягом календарного року в тваринництві;
- ТОВ «Житниця Поділля» від 21.06.2019 року № 278/1, згідно якої позивач з 28.02.2012 по 27.12.2014, з 06.03.2015 по 28.12.2018, з 18.02.2019 по даний час (21.06.2019 - дати видачі довідки) працював трактористом-машиністом і був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду в рослинництві, або протягом календарного року в тваринництві.
Згідно наказу ФГ «Тракт» від 02.01.2007, позивач був прийнятий на роботу механізатором з 01.01.2007. Водночас, трудова книжка позивача містить запис про те, що 02.01.2007 він був прийнятий на посаду тракториста з 01.01.2007. Крім цього, згідно наказу ФГ «Тракт» від 18.01.2008, цього ж дня звільнено позивача з посади тракториста.
Також позивачем було надано архівну довідку від 17.01.2019 №03-01/13, яка видана Красилівським районним трудовим архівом, згідно якої позивач працював в СК «Урожай» причіплювачем з 1978 по 1982 роки, причіплювачем-трактористом з 1984 по 1985 роки, причіплювачем у 1986 році, та трактористом з 1988 по 2004 роки.
При цьому трудова книжка позивача містить запис про те, що 17.05.1984 він прийнятий в колгосп ім. Кірова (в подальшому переіменований на СКП «Урожай») трактористом. 30.04.2004 звільнений за власним бажанням.
З 1.05.2004 прийнятий в члени ФГ «Житниця» трактористом. Звільнений 14.07.2006 за власним бажанням.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.09.2019 №34 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за нормами статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-VI від 09.07.2003 року у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи тракториста-машиніста - 20 років.
Листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.09.2019 №30551/03 позивача було повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Вказано, зокрема, що згідно наданих документів та за результатами звірки відповідності поданих довідок первинним документам до стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, враховано періоди роботи з 07.04.2008 р. по 17.12.2008 р., з 31.03.2009 р. по 17.12.2009 р., з 13.05.2010 р. по 06.12.2010 р., з 25.02.2011 р. по 17.05.2011 р., з 28.02.2012 р. по 27.12.2014 р., з 06.03.2015 р. по 28.12.2018 р., з 18.02.2019 р. по 30.04.2019 р. (місяць, що передує місяцю звернення). До стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, не враховано період роботи з 02.01.2007 р. по 18.01.2008 р., оскільки згідно копії наказу про прийняття на роботу та за результатами звірки первинних документів ОСОБА_1 прийнятий на роботу механізатором. Згідно наявних документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж становить 34 роки 1 місяці 14 днів, в тому числі робота трактористом-машиністом - 9 років 22 дні, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами. Колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи встановлено, що позивач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог. При цьому відповідач також не оскаржують рішення суду першої інстанції в цій частині, а тому, керуючись вищезазначеними положеннями КАС України, колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині задоволених позовних вимог.
Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. "в" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Зазначене кореспондується із п.3 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якого на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч.1 ст.48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Додатково в довідці наводяться такі відомості стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу. За відсутності однієї з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах призначення вказаної пенсії неможливе.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2020 року у справі №607/14316/16-а та від 12 грудня 2019 року у справі № 674/1579/16-а.
Надаючи оцінку доводам апелянта стосовно неможливості зарахування спірного періоду з 02.01.2007 по 18.01.2008 до пільгового стажу позивача, у зв`язку із тим, що у наказі про прийняття на роботу позивача вказана посада механізатор, колегія суддів вказує на слідуюче.
Так, у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №681/813/17 та 20 лютого 2020 року по справі №182/6635/16-а зазначено, що термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції. Також вказано, зокрема, що відповідно до «Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016», затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986№016, введеного в дію з 01.01.1987 року та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327, чинного на теперішній час, професії «механізатор» відсутня, а міститься професійна назва роботи тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва.
Водночас, зі змісту трудової книжки позивача вбачається, що в ній міститься запис  02.01.2007 про прийняття його на роботу саме трактористом, наказ про звільнення 18.01.2008 також стосується посади тракториста. Вказане підтверджується довідкою ТОВ «ФГ Тракт» від 12.03.2019 № 5.
Тобто, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що період роботи позивача  з 02.01.2007 по 18.01.2008 підлягає зарахуванню до пільгового стажу.
Крім того, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта стосовно відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача період його роботи  трактористом з 17.05.1984 по 30.04.2004 та з 01.05.2004 по 14.07.2006, з огляду на слідуюче.
Як вбачається із записів трудової книжки позивача, він у період з 17.05.1984 по 30.04.2004  працював трактористом у колгоспі ім.Кірова, який в подальшому був перейменований на СК «Урожай».
Відповідно до архівної довідки №03-02/14 від 17.01.2019, виданої Красилівським районним трудовим архівом:
- в 1993 році колгосп ім.Кірова перейменовується на колективне сільськогосподарське підприємство спілки селян «Урожай» с.Щиборівка;
- у березні 2000 року КСП «Урожай» реорганізовано в сільськогосподарський кооператив «Урожай» с.Щиборівка.
- з 2006 року СК «Урожай» с.Щиборівка призупиняє свою діяльність в зв`язку з ліквідацією.
Згідно відомостей з ЄДРПОУ, основний КВЕД діяльності СК «Урожай» змішане сільське господарство.
Таким чином, оскільки позивач позбавлений можливості надати уточнюючу довідку для підтвердження спеціального трудового стажу, у зв`язку із ліквідацією підприємства.колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції,  що спірний період роботи, протягом якого позивач працював трактористом, має бути зараховано до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2020 року по справі №182/6635/16-а.
Водночас, згідно архівної довідки від 17.01.2019 №03-01/13, яка видана Красилівським районним трудовим архівом, позивач працював в СК «Урожай» причіплювачем з 1978 по 1982 роки, причіплювачем-трактористом з 1984 по 1985 роки, причіплювачем у 1986 році, та трактористом з 1988 по 2004 роки.
У зв`язку з цим відсутні підстави для зарахування до спеціального стажу роботи на посадах причіплювача та причіплювача-тракториста, оскільки такі не дають права на призначення пенсії на пільгових умовах. 
Відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи причіплювача зазначається також у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року по справі №513/1169/16-а.
Отже, до пільгового слід зарахувати період з 01.01.1988 по 30.04.2004, які підтверджені трудовою книжкою та архівною довідкою. Також саме за вказаний період в трудовій книжці містяться відповідні записи щодо виконання встановленої норми кількості трудоднів за рік (у період з 1984 по 1987 роки норма виконана лише у 1985 році, коли позивач згідно архівної довідки працював причіплювачем-трактористом).
Таким чином, суд зазначає, що пільговий стаж позивача з урахуванням періодів роботи трактористом з 02.01.2007 по 18.01.2008 та з 01.01.1988 по 30.04.2004 становить понад 20 років, а тому на переконання колегії суддів відповідач протиправно відмовив позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у позивача (який досяг 55 років) був наявний 20-річний стаж роботи на посаді тракториста-машиніста.
Враховуючи вищенаведені обставини та правові норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій зарахувати період роботи позивача на посаді тракториста з 02.01.2007 по 18.01.2008 та з 01.01.1988 по 30.04.2004 до пільгового стажу, та призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 10.09.2019.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Смілянець Е. С.    Капустинський М.М.