Ухвала
Іменем України
 
17 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 207/984/20
провадження № 61-13584ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,                Зайцева А. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфарб» до ОСОБА_1 , треті особи: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Кам'янська міська рада Дніпропетровської області, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Жидков Володимир Юрійович про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,
 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліфарб» (далі - ТОВ «Поліфарб») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Кам`янська міська рада Дніпропетровської області, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Жидков В. Ю. про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив: накласти арешт із забороною відчуження об`єкту нерухомого майна - будівлі № 814 - трансформаторної підстанції ТП-66, загальною площею 148,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_1 та іншим особам вчиняти будь-які дії з майном, яке знаходиться в приміщенні будівлі № 814 - трансформаторної підстанції ТП-66, загальною площею 148,3 кв.м та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , окрім оператора систем з обслуговування та підтримання в належному стані.
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року заяву задоволено частково.  
З метою забезпечення позовної заяви ТОВ «Поліфарб» до ОСОБА_1 , треті особи: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Кам`янська міська рада Дніпропетровської області, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Жидков В. Ю. про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно накладено заборону будь-якій особі вчиняти будь-які дії з нерухомим майном - об`єктом будівлі  № 814 - трансформаторної підстанції ТП-66 загальною площею 148,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також майном, яке знаходиться в приміщенні будівлі № 814 - трансформаторної підстанції ТП-66 загальною площею 148,3 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ,окрім оператора системи з обслуговування та підтримання в належному стані.
Частково задовольняючи заяву про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що між сторонами виник спір, з метою забезпечення пред`явленого позову та виконання рішення суду, якщо позовні вимоги будуть задоволені, необхідно будь-якій особі заборонити вчиняти будь-які дії щодо спірного об`єкту нерухомості до вирішення даної цивільної справи по суті.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року залишено без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив заяву про забезпечення позову, а доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.  
 
11 вересня 2020 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від                             17 квітня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від                        18 серпня 2020 року.
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що при розгляді заяви судами неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовані норми права.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
З касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.
Предметом позову у даній справі є скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме будівлі № 814 - трансформаторної підстанції ТП-66 загальною площею 148,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову у вказаній справі, позивач зазначав, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
 
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
 
Статтею 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, серед яких, зокрема, є накладення арешту на майно та заборона вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
 
За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
 
Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу. 
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Встановивши, що між сторонами дійсновиник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність та доцільність забезпечення позову шляхом накладення заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії із спірним нерухомим майном, окрім оператора системи з обслуговування та підтримання в належному стані.
Доводи касаційної скарги не містять обґрунтованих посилань на порушення судами норм процесуального права, а зводяться до незгоди заявника із застосованими заходами забезпечення позову та власного тлумачення норм цивільно-процесуального законодавства.
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Керуючись частинами першою, четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Баглійського районного суду                                   м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 квітня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліфарб» до ОСОБА_1 , треті особи: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Кам'янська міська рада Дніпропетровської області, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Жидков Володимир Юрійович про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                              Є. В. Коротенко
                                                                                                         
                                                                                                            С. Ю. Бурлаков      
                                                                                                  
                                                                                                            А. Ю. Зайцев