ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/10858/19  Номер провадження 22-ц/814/1840/20	Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В.  Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Хіль Л.М.,
суддів: Бутенко С.Б., Гальонкіна С.А.
Секретар: Мисечко А.І.
За участю:
- позивача:  ОСОБА_1 
- представника позивача:  ОСОБА_2 
- третьої особи:  ОСОБА_3 
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Тімошенко Н.В. (повний текст рішення складено 03 липня 2020 року)
по справі за позовом  ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду із вказаним позовом, відповідно до якого просив  визнати протиправними дії Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Полтавській області у відмові в проведені позапланової перевірки з дотримання державних будівельних норм, містобудівних умов та обмежень, вимог проекту та будівельного паспорту при здійсненні гр. ОСОБА_3 будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 , а також скасування зареєстрованої декларації про готовність до експлуатації вищезазначеного об`єкта, будівництво якого, здійснено на підставі будівельного паспорту за реєстраційним номером ПТ 142153422892. Зобов`язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області провести позапланову перевірку з дотримання державних будівельних норм, містобудівних умов та обмежень, вимог проекту та будівельного паспорту при здійсненні гр. ОСОБА_3 будівництва житлового будинку та господарських споруд за вищевказаною адресою, а також скасувати зареєстровану декларацію про готовність до експлуатації вищезазначеного об`єкта.
В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що 16 січня 2018 року він звернувся до Департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Полтавській області з листом, в якому посилаючись на норми діючого законодавства та висновки експертизи, прохав провести позапланову перевірку з дотримання державних будівельних норм, містобудівних умов та обмежень, вимог проекту та будівельного паспорту при здійсненні ОСОБА_3 будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 , а також скасувати зареєстровану декларацію про готовність до експлуатації вищезазначеного об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту за реєстраційним номером ПТ 142153422892. Підставою такого звернення стали висновки комплексної будівельно-технічної та земельно - технічної експертизи за № 2049/2050 від 26 грудня 2018 року, проведені Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса в рамках розгляду цивільної справи № 554/14503/15, які виявили та підтвердили грубі порушення дотримання державних будівельних норм, містобудівних умов та обмежень, вимог проекту та будівельного паспорту при здійсненні ОСОБА_3 будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 . 
Вказував, що листом - повідомленням від 11 лютого 2018 року Департамент ДАБІ в Полтавській області повідомив його, що проведення такої перевірки та скасування вищезазначеної декларації є неможливим на підставі правової позиції Верховного суду України у справі № 465/1461/16-а від 02 жовтня 2018 року, яка забороняє Департаменту ДАБІ в Полтавській області проведення позапланових перевірок та скасування декларацій.
Вважає, що відповідач безпідставно відмовив йому у проведенні позапланової перевірки з дотримання вимог містобудівного законодавства та скасуванні декларації.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної Інспекції в Полтавській області, третя особа  ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.
       В обгрунтування апеляційної скарги вказував, що при ухваленні рішення в основу висновку місцевим судом була покладена постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року по справі №465/1461/16-а, однак заначене рішення стосується окремого випадку відносно певної фізичної особи та відносно конкретного спору.
Окрім того, цим рішенням суду не скасовані, не визнані такими як незаконні, не призупинені дією нормативно-правові акти, які надають не лише право, а й зобов`язують ДАБІ проводити позапланові перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства у разі виявлення фактів порушення таких вимог.
Вказував, що місцевий суд вийшов за межі розгляду справи, на свій розсуд надав тлумачення положень ст. 41 Закону №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку №553, які не були предметом розгляду даної справи.
При ухваленні рішення місцевим судом зазначено, що за приписами п. 7 Порядку №553 перевірка щодо достовірності даних, наведених у декларації про готовність об`єкта до експлуатації могла бути проведена протягом трьох місяців з дня подання зазначеної декларації. При цьому на момент виникнення спору та розгляду даної справи норма на трьохмісячний термін на право проведення перевірки стосується лише однієї з підстав на проведення позапланової перевірки, а саме коли органи Держархбудконтролю за власною ініціативою проводять перевірку достовірності даних в поданій декларації, а з інших підстав не обмежуються у часі.
Вказував, що судом не був взятий до уваги висновок комплексної будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи №2049/2050 від 26 грудня 2018 року, яка була проведена Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса в рамках розгляду цивільної справи №554/14503/15, що виявили та підтвердили грубі порушення дотримання державних будівельних норм, містобудівних умов та обмежень, вимог проекту та будівельного паспорту при здійсненні ОСОБА_3 будівництва житлового будинку та господарських споруд за вищевказаною адресою.
Також зазначав, що судом не взято до уваги документи, що підтверджують його неодноразові звернення з приводу порушення вимог містобудівного законодавства, державних будівельних норм та правил, забудовником ОСОБА_3 при будівництві вказаного будинку з господарськими будівлями.
Окрім того зазначає, що суд не взяв до уваги докази, які містяться в матеріалах справи та які прямо вказують і підтверджують протиправність дій відповідача, які полягають у відмові в проведенні позапланової перевірки на підставі його неодноразових звернень, навпаки суд зазначив, що позивач не надав доказів, які підтверджують протиправність дій відповідача.
З урахуванням викладеного прохав суд скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2020 року в повному обсязі, та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
На адресу Полтавського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, відповідно до якого просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2020 року без змін.
В обґрунтування відзиву вказував, що рішення місцевого суду є законним і обґрунтованим та таким, що повно і всебічно відображає обставини справи і правильно встановлює юридичну сутність і характер спірних правовідносин. Рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим є правильне та не підлягає скасуванню, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 є безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню.
Вказував, що на час виникнення спірних правовідносин, державний архітектурно-будівельний контроль здійснювався органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому КМУ.
23 травня 2011 року КМУ затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю №553, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснювався у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (п. 5 Порядку №553).
Відповідно до п.6 Порядку №553 плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного державного архітектурно-будівельного контролю.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю (п. 7 Порядку №553).
При цьому даний пункт Порядку визначає перелік підстав для проведення позапланової перевірки, який є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.
Вказував, що відповідно до даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів на об`єкт «Реконструкція індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 » зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № ПТ 062131510655 від 31 травня 2013 року та декларація про готовність експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, за № ПТ 142153422829 від 08 грудня 2015 року, замовник гр. ОСОБА_3 .
Також зазначав, що згідно із правовою позицією ВС перевірки за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідним суб`єктами підготовчих та будівельних робіт, тобто можливі перевірки щодо тих об`єктів, які знаходять в процесі будівництва. Водночас після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення. А відтак, не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу такого об`єкта та акти, оформлені за результатами державного архітектурно-будівельного контролю.
Звертає увагу суду на те, що об`єкт прийнятий в експлуатацію у 2015 році, а тому проведення Департаментом перевірки на зазначеному об`єкті на сьогоднішній день не є можливим, про що неодноразово було повідомлено позивача у відповідях на його звернення.
Окрім того зазначав, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області є територіальним органом - структурним підрозділом апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України. А тому на даний час питання здійснення державного архітектурно-будівельного контролю не належить до повноважень Департаменту.
Також на адресу суду надійшли пояснення від ОСОБА_1 , останній вказує, що апеляційну скаргу підтримує.
Зазначав, що 31 травня 2015 року ДАБІ зареєструвала повідомлення ОСОБА_3 про початок робіт.
Вказував, що у 2015 році він звертався до ДАБІ з проханням провести позапланову перевірку будівництва, яке здійснював ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , проте контроль за будівництвом останнього не здійснювався, перевірка не проведена, прохання проігноровано.
Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, представник якого в судове засідання не з`явився.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів вважає за можливе слухання справи за відсутності сторін по справі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.
Місцевим судом встановлено, що листом від 16 січня 2019 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області та Державної архітектурно-будівельної інспекції з проханням: провести позапланову перевірку з дотримання державних будівельних норм, містобудівних вимог та обмежень, вимог проекту та будівельного паспорту при здійсненні гр. ОСОБА_3 будівництва житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати проект реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 таким, що не відповідає вимогам ДБН та незаконним; скасувати повідомлення про початок виконання будівельних робіт за №ПТ06213151065 та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту за реєстраційним номером ПТ 142153422892; притягти винну особу ОСОБА_3 до відповідальності; вжити до ОСОБА_3 всіх передбачених законом заходів, зобов`язавши провести перебудову його приміщень, або їх знесення з метою відновлення порушених інтересів інших осіб та приведення перебудованих споруд до державних будівельних норм, містобудівних умов та обмежень та проектної документації; письмово повідомити про вжиті заходи.
Листом від 11 лютого 2019 року №10161.20/2/28 Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області повідомив ОСОБА_1 про те, що будинок та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію у 2015 році, тому проведення Департаментом перевірки на зазначеному об`єкті не є можливим.
Листом від 15 березня 2019 №1016-1.20/2/65 Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області повідомив ОСОБА_1 про розгляд звернення позивача, яке надійшло від виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві раді. У листі відповідачем повторно зазначено, що будинок та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію у 2015 році, тому проведення Департаментом перевірки на зазначеному об`єкті не є можливим.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .
Оскільки, проаналізувавши положення статті 41 Закону №3038-VI та Порядку №553 місцевий суд дійшов висновку, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватись лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт.
Тобто, із поданням декларації про готовність об`єкта експлуатації, яка була прийнята та зареєстрована ДАБІ, та реєстрацією права власності на нерухоме майно - будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 втратив статус суб`єкта містобудування, а будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 статус об`єкта будівництва, в розумінні Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
При цьому суд зазначив, що за приписами пункту 7 Порядку №553, перевірка щодо достовірності даних, наведених у декларації про готовність об`єкта до експлуатації могла бути проведена відповідачем лише протягом трьох місяців з дня подання зазначеної декларації, тобто до 08 березня 2016 року.
Колегія суддів з висновком суду першої інстанції погодитися не може з наступних підстав.
Частиною другою статті 51 ЦПК України передбачено: якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 51 ЦПК України. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
За змістом наведених норм ЦПК України з`ясувавши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд має роз`яснити позивачеві право на подачу заяви про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача.
Отже, із аналізу статей 51, 175 ЦПК України вбачається, що на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
За приписами ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
У даній справі, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області не є належним відповідачем у справі, оскільки не є юридичною особою, що підтверджується Положенням про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області.
Згідно п. 1 даного Положення - Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області є територіальним органом, без статусу юридичної особи публічного права, утвореним як структурний підрозділ апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України. (а.с. 116)
Згідно п. 3 даного Положення основним завданням Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме:
-підготовка і внесення на розгляд Міністра пропозицій щодо забезпечення формувань державної політики з питань, що належать до компетенції Держархбудінспекції;
-виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві у визначених законодавством випадках.
Отже, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю не належить до повноважень Департаменту.
У порушення вимог частини четвертої, п`ятої статті 12, статті 51 ЦПК України суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, на зазначене вище уваги не звернув, не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, не визначився зі складом осіб, які повинні брати участь у справі.
При цьому, апеляційний суд позбавлений процесуальних повноважень на вирішення питання про залучення належного відповідача у справі на стадії апеляційного перегляду.
На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, але з інших підстав.
Керуючись ст. 374, ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольничи частково.
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 червня 2020 року - скасувати та ухвалити нове.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий суддя :                                                                 Л.М. Хіль

Судді:                                                                                        С.Б. Бутенко

                                                                                               С.А. Гальонкін