У Х В А Л А  
22 липня 2020 року
м. Київ
справа № 333/5567/19
провадження № 61-6226ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізького національного університету, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, 
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Запорізького національного університету, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що його було прийнято на роботу в Запорізький національний університет на посаду викладача. 03 вересня 2018 року укладено  контракт  №03-42/88  на  термін дії з 01 вересня 2018 року до 31 серпня 2021 року. Наказом №791-к від 30 серпня 2019 року його з 31 серпня 2019 року звільнено з посади доцента кафедри прикладної фізики і наноматеріалів за пунктом 6 статті 36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок змін істотних умов праці. Вважає звільнення незаконним та безпідставним, оскільки відповідач в наказі про звільнення з займаної посади не вказав на пункт контракту на підставі якого проводиться звільнення, послався на пункт 6 статті 36 КЗпП України, замість того, щоб надати  зміни  до  контракту,  відповідач  надав  листа  №03-5388  від  19  червня 2019 року в якому зазначив, що у випадку не згоди перейти працювати на 0,5 ставки на посаді доцента, його буде звільнено.
Із  урахуванням  зазначеного позивач просив суд  визнати  наказ  про  звільнення  № 791-к від 30 серпня 2019 року позивача незаконним, поновити його на займаній посаді, зобов`язати відповідача внести в його трудову книжку запис про поновлення на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Запорізького національного університету, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу відмовлено.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2019 року у цій справі залишено без змін.
У квітні 2020 року засобами поштового зв`язку заявник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. 
Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, роз'яснено наслідки невиконання вимог ухвали.
Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2020 року заявнику продовжено строк на усунення недоліків у зв`язку із виконанням вимог ухвали від 23 квітня 2020 року не в повному обсязі.
В установлений судом строк заявник надав матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду, а саме статті 21 КЗпП України  без  врахування  висновків  викладених  у постанові  Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №344/12581/16-ц. 
Крім того посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме в разі зазначення в наказі про звільнення про втрату чинності контракту (пункт 3 частини 2 статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна  скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 136, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 11 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізького національного університету, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу.
Витребувати з Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 333/5567/19.
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня отримання даної ухвали. 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                   Є. В. Петров
 
                                                                                                           С. Ю. Мартєв
 
                                                                                                       В. М. Сімоненко