Ухвала
 
22 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 405/6504/15
 
провадження № 61-8843ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Білоконь О. В., 
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 29 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Кіровоградської міської ради,     комунального підприємства «Правник», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - обласне комунальне підприємство «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування правовстановлюючих документів на житло, визнання права користування житлом, зобов`язання виділити недодану житлову площу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2020 року ОСОБА_3 подав до Кропивницького апеляційного судузаяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2016 року з підстав наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України).
 
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 29 травня 2020 року заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2016 року за нововиявленими обставинами залишено без розгляду та повернуто.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оскільки ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою після спливу встановленого пунктом 1 частиною другою статті 424 ЦПК України трирічного строку, який не може бути поновлений, заява ОСОБА_3 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підлягає залишенню без розгляду.
 
У червні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_3 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 29 травня 2020 року.
 
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
 
Пунктом 3 частини першої, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.
 
Частиною першою статті 423 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви) передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
 
Разом з тим пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України визначено, що з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.
 
Згідно з частиною третьою статті 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.
 
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Враховуючи те, що ОСОБА_3 подав заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами після спливу встановленого пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічного строку, який є присічним і не може бути поновлений, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви без розгляду.
 
Посилання заявника на те, що суд апеляційної інстанції мав застосувати до спірних правовідносин норми ЦПК України 2009 року, які не містили положень щодо трирічного присічного строку, не приймаються колегією суддів з огляду на наступне.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію цивільних процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій.
 
Аналогічний правовий висновок висловив Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).
 
Оскільки заява ОСОБА_3 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами була подана 20 травня 2020 року, то апеляційний суд правильно керувався нормами ЦПК України у редакції, чинній на час подання такої заяви.
 
Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права та зводяться до незгоди особи з мотивами, з яких виходив апеляційний суд.
 
Отже, ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановленою із додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_3 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду                               від 29 травня 2020 року є необґрунтованою.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 29 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Кіровоградської міської ради, комунального підприємства «Правник», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - обласне комунальне підприємство «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування правовстановлюючих документів на житло, визнання права користування житлом, зобов`язання виділити недодану житлову площу.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                              Н. Ю. Сакара      
                                                                                                                  О. М. Осіян
                                                                                                                  О. В. Білоконь