Справа № 991/7171/20
Провадження1-кс/991/7648/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року                                                                 м.Київ 

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , 

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 в режимі відеоконференції 

розглянула у відкритому судовому засіданні заяву  ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду  ОСОБА_5 від розгляду скарги на бездіяльність слідчого (детектива) яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк справа 991/7171/20 (провадження 1 кс/991/7370/20)

Суть питання

1.До слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 надійшла скарга на бездіяльність слідчого (детектива), яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, справа 991/7171/20 (провадження 1 кс/991/7370/20)
2. У судовому засіданні ,заявник попросив про відвід слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду цієї скарги. Зазначив, що у нього є сумніви у неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 . 
3.         Уповноважена особа НАБУ яка здійснює досудове розслідування у цьому провадженні, не з`явився в судове засідання, надав до суду заяву про розгляд заяви про відвід без його участі.
4. Суддя ОСОБА_5 подав клопотання, в якому попросив розглянути заяву про відвід за його відсутності.
5.         Заявник ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити та відвести слідчого суддю ОСОБА_5 від розгляду скарги на бездіяльність слідчого (детектива) яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк справа 991/7171/20 (провадження №1кс/991/7370/20).

Встановлені обставини

6.В розпорядженні суду містяться матеріали заяви про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду скарги на бездіяльність слідчого (детектива) справа 991/7171/20 (провадження №1кс/991/7370/20).

7.Заявник зазначає підставу для відводу слідчого судді —сумніви в неупередженості судді ОСОБА_5 та посилається на ухвали слідчих суддів ВАКС від 15.07.2020, провадження №1-кс/991/5897/20 та від 21.08.20, провадження № 1-кс/991/6769/20. 
8. Проаналізувавши заяву ОСОБА_4 , суд вважає, що слід відмовити у задоволенні заяви про відвід слідчому судді, оскільки такий відвід є необґрунтованим.

Мотивація суду

9. Пункт 4 частини 1 статті 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі — КПК України) передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. 
10. З метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.
11. Відповідно до частини 3-5 статті 80 КПК України, заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження; заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду; відвід повинен бути вмотивованим. Суд зазначає, що заява про відвід була подана в рамках розгляду скарги на бездіяльність слідчого (детектива), яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна , отже суд приймає заяву до розгляду на предмет вмотивованості.
12. Відповідно до частини 1 статті 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.
13. Аргументація заявника зазначена у пункті 7 цієї ухвали. Окрім вказаної в цьому пункті аргументації, заява про відвід не містить інших аргументів, а також доказів на підтвердження фактів, зазначених у заяві. Таким чином, суд вбачає одну підстави для відводу, на які посилається заявник — сумнів у неупередженості.
15. Суд не погоджується з доводами заявника. Оскільки кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд звертається до інших джерел права, які визнані в Україні для більш детального аналізу. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди [України] застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі — ЄСПЛ) як джерело права. Це положення узгоджується зі статтею 9 Конституції України, що встановлює примат (пріоритет) міжнародного права в Україні.
16. Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. 
17. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення.
18. В даному випадку основною та єдиною підставою для відводу слідчого судді, на думку заявника, є сумнів в неупередженості судді. Однак не зазначає підстав для такого твердження, посилається лише на 4 ч.1 ст.75 КПК України. 
19. Суд зазначає, що сумніви заявника стосовно неупередженості не були підтверджені жодними доказами, а тому не можуть бути визнані об`єктивно обґрунтованими. Також, заявник не надав інформації щодо можливих видимих ознак неупередженості, а тому суд не може вважати такі сумніви об`єктивно виправданими. 
20. Таким чином, суд приходить до висновку, що в неупередженості слідчої судді ОСОБА_5 нема правомірних сумнівів, які дозволяють піддати сумніву безсторонність розгляду справи.

Керуючись статтями 35, 75, 81 КПК України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від розгляду скарги на бездіяльність слідчого (детектива) справа 991/7171/20 (провадження 1 кс/991/7370/20) — відхилити за невмотивованістю.

Ця ухвала окремому оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення по суті справи.

Суддя	ОСОБА_1