ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

08 липня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №589/5535/18 
Номер провадження 22-ц/816/1310/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Левченко Т. А. 
з участю секретаря судового засідання – Кияненко Н.М., 
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2020 року в складі судді Сидорчука О.М., постановлену у м. Шостка,

                                                        в с т а н о в и в:

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03.04.2020 року заяву підписану ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики повернуто особі, яка її подала.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_2 – адвокат Мельник О.М. подав апеляційну скаргу, яка ухвалою Сумського апеляційного суду від 13.05.2020 року була залишена без руху з підстав відсутності в матеріалах справи документів, визначених законом, що посвідчують повноваження представника відповідача на представництво його прав та інтересів в суді апеляційної інстанції. 
На виконання вимог ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, підписану ним, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заяви паро перегляд заочного рішення, яка була підписана Мельником О.М., оскільки формально підійшов до даного питання, чим порушив право відповідача на доступ до правосуддя. Вказує, що статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено документи, які посвідчують повноваження адвоката, серед яких і договір про надання правової допомоги. Зазначає, що адвокат Мельник О.М. дійсно відсутній в реєстрі адвокатів, оскільки останні декілька років не приймає участь у кримінальних провадженнях, проте числиться у своїй колегії адвокатів та в даному провадженні може бути представником на підставі диплому про юридичну освіту. 
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не направлено. 
Відповідач та позивач в судове засідання не з`явилися, про час, місце і дату судового засідання повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за довго ром позики.
Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29.03.2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договорами позики від 20.08.2015року  в загальній сумі 40 000,00 доларів США. Вирішено питання судових витрат.
06.03.2020 року представник ОСОБА_2 – адвокат Мельник О.М. подав до місцевого суду заяву про перегляд вказаного заочного рішення. 
При цьому останнім було долучено до заяви копію заочного рішення суду від 29.03.2019 року та довіреність №2 Д-12/19 від 13.11.2019 року на представництво прав та інтересів ОСОБА_2 , яка містить підписи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також посвідчена печаткою адвоката (а.с. 94-98).
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 10.03.2020 року заяву представника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення залишено без руху (а.с. 102), у зв`язку з несплатою судового збору та відсутністю в матеріалах справи документа, визначеного законом, що посвідчує повноваження адвоката Мельника О.М., як представника ОСОБА_2 , так як долучена до заяви довіреність, не посвідчена у встановленому законом порядку - нотаріально. При цьому заявнику було надано строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали та роз`яснено, що у разі не виконання цих вимог – заява буде повернута. 
Вказану ухвалу про залишення заяви без руху представником відповідача – адвокатом Мельником О.М. було отримано 17.03.2020 року (а.с. 102).
01.04.2020 року на виконання вимог ухвали суду про залишення зави без руху представником ОСОБА_2 – адвокатом Мельником О.М. було надіслано письмові пояснення та, зокрема, квитанцію про сплату судового збору та договір про надання правової допомоги №3/ДПД-19 від 13.11.2019 року (а.с. 103 - 114).
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було виконані вимоги ухвали суду про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху, тому вказана заява підлягає поверненню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.
Статтею 285 ЦПК України встановлені вимог до форми та змісту заяви про перегляд заочного рішення. Зокрема, частинами 5, 6, 7 цієї статті, визначено, що до заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача, додається довіреність або інший документ, який підтверджує його повноваження. До заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка регламентує підстави та порядок залишення позовної заяви без руху, повернення заяви.
Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (ч. 2 ст. 64 ЦПК України).
Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою (ч. 2 ст. 62 ЦПК України).
Проте, як підтверджується матеріалами справи, представником ОСОБА_2 – адвокатом Мельником О.М. не було дотримано вказаних вимог процесуального закону, як під час подання заяви про перегляд заочного рішення та і під час виконання вимог ухвали місцевого суду про залишення вказаної заяви без руху, оскільки останнім не було долучено довіреність, посвідчену в установленому законом порядку, тобто нотаріально посвідчену або посвідчену іншою особою відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про нотаріат», або ордеру, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», які, відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України, є єдиними документами, які підтверджують повноваження адвоката, як представника фізичної особи у цивільному судочинстві.
Також, слід зазначити, що Законом України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» не передбачено право адвоката посвідчувати довіреність фізичної особи. 
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення заяви представника ОСОБА_2 – адвоката Мельника О.М. про перегляд заочного рішення з наведених підстав.
Доводи апеляційної скарги про те, що договір про надання правової допомоги є належним документом, який посвідчує повноваження адвоката, не заслуговують на увагу.
Так, частиною 1 ст. 26 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Проте, частиною 3 цієї статті Закону передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
Тобто, в даному випадку, повноваження адвоката як представника в цивільному судочинстві регламентуються частиною 4 статті 62 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява №4909/04).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

                                                              п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 липня 2020 року.

Головуючий -                                                                                            С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                        В.І. Криворотенко

                                                                                                                   Т.А. Левченко