ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2020 р. 	Справа № 440/5118/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Донець Л.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, повний текст складено 27.01.20 року по справі № 440/5118/19
за позовом             ОСОБА_1  
до            Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                    
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати державної пенсії, яка була нахована та виплачена позивачу на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 12.01.2011 р. у справі №2-а-662/11, яка набрало законної сили 21.02.2011 р., за період з 25.07.2006 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 12.01.2011 р., що визначається як різниця між розмірами пенсії, яка була нарахована та виплачена позивачу на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 25.07.2006 р. по день фактичної виплати;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виконати рішення суду негайно у межах суми платежу за один місяць.  
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 по справі № 440/5118/19 позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 25.07.2006 по 31.12.2007,  починаючи з 25.07.2006 по день фактичної виплати пенсії, тобто по квітень 2011 року та за період з 22.05.2008 по 12.01.2011, починаючи з 22.05.2008 по день фактичної виплати пенсії, тобто по квітень 2011 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 12.01.2011 у справі №2-а-662/11 за період з 25.07.2006 по 31.12.2007, починаючи з 25.07.2006 по день фактичної виплати пенсії, тобто по квітень 2011 року та за період з 22.05.2008 по 12.01.2011, починаючи з 22.05.2008 по день фактичної виплати пенсії, тобто по квітень 2011 року.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в негайному виконанні судового рішення, подав апеляційну скаргу, в якій просить допустити до негайного виконання рішення суду в межах виплати за один місяць.
В обґрунтування вимог посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи. Зазначає, що виплати, які присуджені позивачу, є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, а тому рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць. Вказує, що аналогічна правова позиція викладена  в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 805/402/18. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалось.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 12.01.2011 р. у справі №2-а-662/11 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку та виплати пенсії по інвалідності, в розмірах, передбачених статтями 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із застосуванням статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто виходячи з кратного розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області провести перерахунок державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 54 ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як інваліду ІІІ групи щодо захворювання якого встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою у розмірі не нижчому державної пенсії у розмірі не нижчому 6 мінімальних пенсії за віком  з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 25.07.2006 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 12.01.2011 р. та провести виплату з урахуванням вже проведених виплат. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Глобинському районі Полтавської області провести   ОСОБА_1 перерахунок щомісячної додаткової пенсії відповідно до  ст. 50 ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як інваліду ІІІ групи щодо захворювання якого встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 25.07.2006 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 12.01.2011 р.
На виконання вказаного судового рішення відповідачем здійснено відповідний перерахунок пенсії та проведено фактичну виплату у квітні 2011 року.
25.11.2019 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою щодо проведення розрахунку і виплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії згідно постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 12.01.2011 р. у справі №2-а-662/11.
Листом від 09.12.2019 р. №6071/М-02 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило позивачу про відсутність підстав для виплати компенсації. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що згідно чинного законодавства нарахування компенсації на суми, які виплачуються за минулий час на підставі рішення суду, не передбачено.
Не погоджуючись з відмовою щодо проведення розрахунку і виплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, позивач звернувся до суду з позовом.
Відмовляючи в зобов`язанні відповідача негайно виконати рішення суду у межах суми платежу за один місяць, суд виходив з  того, що компенсація втрати частини доходів не є пенсійною виплатою чи іншим періодичним платежем, що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Враховуючи, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції фактично лише в частині відмови в негайному виконанні судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням суду першої інстанції зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої та виплаченої на підставі постанови Глобинського районного суду Полтавської області від 12.01.2011 р. у справі №2-а-662/11, за період з 25.07.2006 р. по 31.12.2007 р., починаючи з 25.07.2006 р. по день фактичної виплати пенсії, тобто по квітень 2011 року та за період з 22.05.2008 р. по 12.01.2011 р., починаючи з 22.05.2008 р. по день фактичної виплати пенсії, тобто по квітень 2011 року. 
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація  громадянам  втрати  частини доходів у зв`язку з порушенням  строків  їх  виплати  (далі  -  компенсація) провадиться  у  разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
З аналізу вказаної норми встановлено, що компенсація нараховується лише у разі затримки підприємствами, установами та організаціями виплати належних особі доходів, а тому не може вважатися періодичним платежем, оскільки залежить від настання певних обставин, зокрема таких як затримка  виплати.
Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Вказаною нормою встановлено, що законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що наявність чи відсутність прав і фактів, що лежать в їх основі, встановлюються остаточно, і встановлені рішенням суду права підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу уповноважених осіб.
Статтею 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено перелік рішень, які виконуються негайно, зокрема згідно п.п 1 ,2 ч.1  негайно виконуються  рішення суду про: 
присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 
присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.
Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1 - 4 частини першої статті 283 цього Кодексу.
Тобто, положенням статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначено категорії адміністративних справ, рішення у яких виконуються або можуть виконуватися негайно, до набрання рішенням законної сили.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи, може звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті. 
Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції прийнято рішення про зобов`ання здійснити розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів. Рішення про присудження періодичних платежів, про стягнення всієї суми боргу при присуджені платежів, судом не приймалося, а отже судом правомірно не застосовано порядок виконання судового рішення,  визначений ст. 371 Кодексом адміністративного судочинства України.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстави для допуску до негайного виконання рішення в частині стягнення пенсії за один місяць.
Посилання апелянта на  постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 805/402/18 колегія суддів вважає помилковими, оскільки у справі № 805/402/18 предметом спору були дії пенсійного органу щодо припинення виплати пенсії, а тому правовідносини у справі, що розглядається, не є тотожними правовідносинам у справі № 805/402/18.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та  процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 по справі № 440/5118/19 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 по справі № 440/5118/19 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	Я.М. Макаренко    Л.О. Донець