ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 р. 	Справа № 480/890/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 13.04.20 року по справі № 480/890/20
за позовом              ОСОБА_1  
до             Головного управління Держгеокадастру у Сумській області                     
про визнання протиправним та скасування наказу,зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 10.01.2020 № 18-956/16-20-СГ, яким відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що подав до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області за межами населеного пункту. Наказом від 29.11.2019 відповідач відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Підставою вказано, що земельна ділянка знаходиться в масиві, який включений до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги. Вважає таку відмову протиправною, оскільки на час розгляду клопотання земельна ділянка не була включена до переліку ділянок для передачі в оренду на умовах аукціону. 
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, при цьому в оскаржуваному наказі не вказано жодної з них. Крім того зазначає, що відповідачем не доведено факт виставлення земельної ділянки на земельні торги станом на час виникнення спірних відносин, а отже не доведено фактичної наявності обставин, які у розумінні ч. 3 ст. 136 КАС України є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що земельна ділянка, щодо якої позивачем подана заява, наказом від 03.12.2019 включена до переліку земельних ділянок, права на які можуть пропонуються до продажу на земельних торгах. Вказана обставина відповідно до ч. 3 ст. 136 ЗК України є підставою для відмови у наданні дозволу. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що у грудні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Печинської сільської ради Тростянецького району Сумської області за межами населеного пункту (а.с. 10). 
Наказом від 10.01.2020 № 18-956/16-20-СГ відповідач відмовив у наданні дозволу. Повідомив, що земельна ділянка входить до масиву, який включений до переліку земельних ділянок права на які буде виставлено на земельні торги. Відповідно до ч.3 ст. 136 ЗК України земельні ділянки, які включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів (а.с.9).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.
Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.  
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Тобто Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.
Частиною 4 ст. 122 ЗК України передбачено, що  центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України  земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частиною 2 вказаної статті передбачено земельні ділянки, які не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).
Статтею 136 ЗК України визначено порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах.
Організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.
У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.
Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.
Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.
Аналіз статті 136 Земельного кодексу України свідчить про те, що в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, то це є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.
Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, приймаючи оскаржуваний наказ, виходило з того, що бажана до відведення земельна ділянка накладається на масив, який включено до переліку земельних ділянок, право на які буде  виставлено на земельні торги.  
З матеріалів справи встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру  у Сумській області від 03.12.2019 №18-18896/16-19-СГ включено земельні ділянки до переліку земельних ділянок, сільськогосподарського призначення права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах згідно з додатком. До додатку до даного наказу включена земельна ділянка з кадастровим номером 5925086700:00:001:1403 (а.с.27-29).
Згідно узагальненої інформації з офіційного веб-сайту Держгеокадастру про включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права на них на земельних торгах відповідно до наказів земельна ділянка з кадастровим номером 5925086700:00:001:1403 включена до такого переліку.
Згідно даних публічної кадастрової карти та графічних матеріалів, доданих позивачем до заяви, земельна ділянка з кадастровим номером 5925086700:00:001:1403 та земельна ділянка,  на яку позивач просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, накладаються. (а.с.11,26).
На момент прийняття рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою за заявою позивача, земельна ділянка, щодо якої позивачем подано клопотання, наказом від 03.12.2019 № 18-18896/16-19-СГ "Про включення земельних ділянок в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах окремими лотами", включена до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги окремими лотами.
Вказане, в силу приписів частини третьої статті 136 Земельного кодексу України, є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.  
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач, відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, діяв у межах повноважень та відповідно до вимог законодавства. 
Щодо посилань позивача в апеляційній скарзі, що земельна ділянка лише пропонується до продажу, а не вже виставлена на земельні торги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 136 Земельного кодексу України, яка регулює порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, видача наказу про внесення земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які пропонуються до продажу  на земельних торгах, а також присвоєння їй кадастрового номеру, свідчить про те, що сформована земельна ділянка, на частину якої претендує позивач, виставлена на торги  (розпочата процедура виставлення земельної ділянки на торги).
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 по справі № 480/890/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова