ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6172/20 Справа № 199/2192/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Спаї В. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року                колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

                головуючого – судді Демченко Е.Л.
                суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О. 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Дніпрогаз” на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Дніпрогаз” про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

       У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ “Оператор газорозподільної системи “Дніпрогаз” про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії. 
       Разом з позовною заявою  ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій, посилаючись на те, що вважає дії відповідача неправомірними, вона звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача по нарахуванню заборгованості за використання необлікованого газу у розмірі 11 135 грн.43 коп. та зобов`язати відповідача встановити новий лічильник, просила заборонити АТ “Оператор газорозподільної системи “Дніпрогаз” та будь-якій іншій особі у будь-який спосіб припиняти (відключати) постачання газу в домоволодіння  АДРЕСА_1 . 
       Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2020 року заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Оператор Газорозподільної системи «Дніпрогаз» про захист прав споживача та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
       Забезпечено позов шляхом заборони АТ «Оператор Газорозподільної Системи» «Дніпрогаз» у будь-який спосіб припиняти (відключати) постачання газу в домоволодіння АДРЕСА_1 .
       В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовлено.
       В апеляційній скарзі АТ «Оператор Газорозподільної Системи» «Дніпрогаз», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що: вимоги про забезпечення позову не носять характер співмірності з спірними правовідносинами та стосуються всієї господарської діяльності АТ “Дніпрогаз” в частині виконання функцій оператора ГРМ з припинення відновлення газопостачання; факт наявності чи відсутності газопостачання не впливає на виконання рішення в разі задоволення можливих позовних вимог позивача; судом не з`ясовано чи не буде вжиття таких заходів перешкодою при виконанні АТ “Дніпрогаз” вимог Кодексу газорозподільних систем.
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
       Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга АТ “Оператор газорозподільної системи “Дніпрогаз” на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна. 
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Задовольняючи заяву про забезпечення позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір стосовно нарахування та зобов`язання позивача сплатити грошові кошти за використання необлікованого природного газу за період з 27 травня 2019 року по 26 листопада 2019 року в розмірі 11 135 грн.43 коп., у зв`язку з чим позивач звернулася до суду за захистом свого права, невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, тому заява в частині забезпечення позову в частині заборони саме відповідачу у будь-який спосіб припиняти (відключати) постачання газу в домоволодіння АДРЕСА_1 підлягає задоволенню. 
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, зважаючи на наступне.
       Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
       Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
       Відповідно до ч.5 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
       З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
       Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.
       При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
       Як вбачається з матеріалів справи, на адресу позивача 12 березня 2020 року надійшло повідомлення АТ “Дніпрогаз” про припинення газопостачання, у вказаному повідомлені зазначено, що позивач має заборгованість за природний газ у розмірі 11 135 грн.43 коп., яка нарахована на підставі акту про порушення, а у випадку непогашення вказаної суми заборгованості газопостачання буде припинено.
       Дії відповідача щодо нарахування простроченої заборгованості у розмірі 11 135 грн.43 коп. на підставі акту про виявлені порушення є предметом даного спору.
       Відповідно до підпункту 9 п.1 розділу 7 глави VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕП 30 вересня 2015 року, встановлено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у тому числі за наявності заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ.
       Враховуючи, що на адресу позивача надійшло повідомлення про наявність заборгованості з вимогою про негайну сплату боргу, приймаючи до уваги, що відповідно до чинного законодавства відповідач має весь необхідний обсяг повноважень для відключення позивача від газопостачання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про забезпечення позову ОСОБА_2 шляхом заборони АТ «Оператор Газорозподільної Системи» «Дніпрогаз» у будь-який спосіб припиняти (відключати) постачання газу в домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.
       Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами процесуального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.
       Крім того, невжиття заходів забезпечення позову призведе до необхідності вживати позивачем інших заходів щодо відновлення порушених прав.
       При розгляді заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції належним чином пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову. Обраний судом вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.
       Наведене спростовує доводи апеляційної скарги щодо безпідставного задоволення судом першої інстанції заяви про забезпечення позову.
       Доводи апеляційної скарги АТ “Оператор газорозподільної системи “Дніпрогаз” стосовно того, що оскаржувана ухвала суду порушує їх права на здійснення незалежної господарської діяльності є безпідставними.
       Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими.
       Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.
       Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, постановлена з дотриманням вимог процесуального права, підстави для її скасування відсутні. 
       Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Дніпрогаз” залишити без задоволення.

       Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2020 року залишити без змін.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів. 

       Повний текст постанови складено 30 вересня 2020 року.

               Головуючий:                          Демченко Е.Л. 

               Судді:                                  Куценко Т.Р. 

                                                                                Макаров М.О.