УХВАЛА

16 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 215/2131/19
адміністративне провадження № К/9901/16778/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Кашпур О.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2020 року у справі №215/2131/19 за позовом ОСОБА_1 до голови виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривому Розі ради Солод Віталія Михайловича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради Солод В.М., яка виявилася у порушені правового режиму розгляду його скарги від 03.04.2019р. вх.С-286 згідно порядку ст.  18,  19 Закону України «Про звернення громадян», ч. 1, 2, 8  ст. 11 Закону України «Про державну службу»  і принципів ст. 3, 22, 70, 71  Конституції України  та зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт, вимоги яких порушено ним згідно  ст.249 КАС України;
-    зобов`язати голову виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради Солод В.М. нормативно-правовим актом вжити заходи для реєстрації місця перебування позивача та індивідуальним актом забезпечити проведення службового розслідування бездіяльності завідуючої відділом ведення державного реєстру виборців виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі і надати зазначені документи згідно скарги від 03.04.2019р. вх.С-286;
-    визнати протиправною бездіяльність голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради Солод В.М., яка виявилася в не підкорені конституційним принципам і не забезпеченні гарантій ст.  34,  71 Конституції України  та притягти до адміністративної відповідальності згідно п.1 ч.1 ст.20,  249, ч.1 ст.286 КАС України,  ст. 60 Конституції України;
-    визнати протиправною бездіяльність голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради Солод В.М., яка виявилася у не вжитті заходів до усунення причин, що породжують подання скарги від 03.04. 2019р. вх.С-286.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями позивачем подано касаційну скаргу.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав. 
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. 
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Своєю чергою, за змістом пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.
Верховний Суд, проаналізувавши матеріали касаційної скарги та оскаржувані у цій справі судові рішення, встановив, що предметом спору є визнання протиправною бездіяльності голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради Солод В.М., яка виявилася у порушені правового режиму розгляду скарги від 03.04.2019р. вх.С-286 відповідно до ст.  18,  19 Закону України «Про звернення громадян», ч. 1, 2, 8  ст. 11 Закону України «Про державну службу»  і принципів ст. 3, 22, 70, 71  Конституції України.
Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 263 КАС України  судом першої інстанції справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Отже, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, прийняті у справі незначної складності, розглянуту за правилами спрощеного позовного провадження, скаржник не посилається на передбачені пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України  виняткові обставини справи, а аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про їх наявність, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Суд також ураховує позицію висловлену Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09.10.2018 щодо неприйнятності заяви у справі «Азюковська проти України» (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2020 року у справі №215/2131/19 за позовом ОСОБА_1 до голови виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривому Розі ради Солод Віталія Михайловича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді 	М. В. Білак	
 	О. В. Кашпур