Справа № 739/466/20 	Головуючий у 1 інстанції Чепурко  В. В. 	
Провадження № 33/4823/164/20 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника Костюченка В.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника Костюченка В.К. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05 травня 2020 року,  

В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,       
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі десять тисяч двісті гривень. 

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Як встановив місцевий суд, 07 квітня 2020 року, в 14.10 год., на вул. Б.Хмельницького, в с. Орлівка, Новгород-Сіверського району, ОСОБА_1 керував мопедом «Альфа», без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: хода хитка, мова млява, незрозуміла, з порожнини рота надходив запах алкоголю. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Костюченко В.К. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, посилаючись на порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП щодо направлення та проведення огляду особи на стан сп`яніння. Зазначив, що суд обмежився неповним та вибірковим викладенням пояснень ОСОБА_1 та свідків і необґрунтовано відмовив у виклику свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у зв`язку з чим залишились нез`ясованими обставинами підписання ними заздалегідь підготовленого тексту пояснень та підпису у протоколі.

Заслухавши захисника Костюченка В.К., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; дослідивши матеріали справи та доводи скарги; апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. 

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18  №221682 від 07.04.2020 року, ОСОБА_1 , 07 квітня 2020 року, в 14.10 год., на вул. Б.Хмельницького, в с. Орлівка, Новгород-Сіверського району, керував мопедом «Альфа», без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: хода хитка, мова млява, незрозуміла, з порожнини рота надходив запах алкоголю. При цьому від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України (а.с.2). 
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких водій ОСОБА_1 , в їх присутності, відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с.4, 5). 
При цьому, дані свідки не мають бути очевидцями події, як вважає апелянт, оскільки ці особи лише засвідчують факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. 
До того ж, на переконання апеляційного суду, дані свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи. 

Доводи захисника з приводу того, що працівники поліції відмовились провести огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а наполягали пройти медичний огляд у лікарні, не ґрунтуються на законі, оскільки дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, вищенаведений пункт 6 розділу І даної Інструкції передбачає альтернативний порядок проведення огляду на стан сп`яніння, або на місці зупинки, або у закладі охорони здоров`я. 

У зв`язку з цим, посилання апелянта на порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП щодо направлення та проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, є безпідставними 

Крім того, переглянутим в апеляційному суді записом з нагрудної камери відеоспостереження працівника поліції повністю підтверджуються обставини, викладені у протоколі, зокрема, що ОСОБА_1 не котив мопед, як на цьому наголошує сторона захисту, а саме керував даним транспортним засобом.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання ним уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.  

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,   

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Костюченка В.К. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області 05 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний