ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року	Львів	Справа № 300/95/20 пров. № А/857/8588/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                       Святецького В.В., 
суддів                                                             Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,
                    з участю секретаря судового засідання      Гнідець Р.І.,           

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року  у справі № 300/95/20 (головуючий суддя Чуприна О.В., час ухвалення 11:41 год., м. Івано-Франківськ, повний текст рішення складений 09 червня 2020 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Івано-Франківська обласна державна адміністрація, про визнання протиправними та скасування висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, наказу про звільнення з посади, зобов`язання поновити на посаді та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

           20 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: а) визнати протиправним та скасувати висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, затвердженого наказом начальника служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації №68 від 23.12.2019; 
б) визнати протиправним та скасувати наказ начальника служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації №69 від 23.12.2019 про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади заступника начальника служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації – начальника відділу з питань запобігання дитячої бездоглядності; 
в) зобов`язати службу у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації – начальника відділу з питань запобігання дитячої бездоглядності з 23.12.2019.
ґ) зобов`язати службу у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 23.12.2019 по день ухвалення рішення судом.
г) допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації – начальника відділу з питань запобігання дитячої бездоглядності.
Рішенням від 02 червня 2020 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.   
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що за період його службової діяльності, який оцінювався, керівником не було висловлено зауважень щодо кількісних та якісних показників, строків їх виконання.
В рішенні суд погоджується із задокументованим відповідачем результатом оцінювання виконання першого завдання в частині порушення строків його виконання. Свої висновки суд першої інстанції ґрунтує на листі голови обласної державної адміністрації ,,Про стан виконання Регіональної цільової програми” №1288/0/6-19/01-021 від 01.11.19, який включено до Переліку прострочених документів. Однак, вказаний лист оформлявся на основі поданого службою у справах дітей звіту. Документи під назвою ,,Перелік невиконаних контрольних документів та документів, термін виконання яких наступить” не містять підпису відповідальної особи, даних щодо виконавців завдань, які відображені в них, тому не можуть бути доказом у даній справі в розумінні ст. ст. 72-76 КАС України. Крім того, вказані документи оформлені не у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в службі у справах дітей обласної державної адміністрації, яка також наявна в матеріалах справи.
Вищевказані доводи були залишені судом першої інстанції поза увагою, а зазначені документи не отримали належної правової оцінки.
Крім того,  в ході судового розгляду спору не було встановлено особу виконавця та дату подання звіту про виконання регіональної програми у третьому кварталі 2019 року.
В оскарженому рішенні суд звертає увагу на листи №45/01-18/08 від 17.09.19 та №18/01-03/07 від 17.09.19, виконані позивачем, згідно яких зобов`язано керівників структурних підрозділів обласної державної адміністрації та Головне управління Національної поліції в області надати матеріали та інформацію щодо виконання Регіональної цільової програми соціального захисту і підтримки дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, захисту їх житлових прав, попередження дитячої бездоглядності та безпритульності на 2016-2020 роки. Даними листами також визначено строк подання такої інформації. Зокрема, листом №18/01-03/07 від 17.09.19 визначено термін інформування служби у справах дітей Івано-Франківської ОДА до 25.09.19.
Так, саме в третьому кварталі відповідач вказує на несвоєчасне інформування позивачем Івано-Франківську обласну раду щодо виконання Регіональної програми, яке лягло в основу негативної оцінки першого завдання.
Звітність за результатами проведеної роботи із забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа формується на основі даних первинного бухгалтерського обліку та інформації, наданої дотичними структурами.
Сам факт надсилання листа №18/01-03/07 від 17.09.19 з вимогою надання необхідної для звітності інформації свідчить про те, що позивач своєчасно вжив заходи щодо підготовки відповідного звіту з виконання Регіональної цільової програми.
Відповідач не довів отримання службою у справах дітей інформації, запитуваної листом №18/01-03/07 від 17.09.19, яка була необхідною для формування звіту у строк до 15.10.19 та передання такої інформації позивачу для належного та своєчасного виконання поставленого завдання, як цього вимагає інструкція з діловодства (п. 5), оскільки вся вхідна кореспонденція повинна реєструватися і після візування передаватися виконавцю.
Дана обставина також не була дослідженою належним чином в ході судового розгляду та залишена без правової оцінки.
ОСОБА_1 категорично не погоджується з висновками суду стосовно правильності та об`єктивності оцінки виконання позивачем завдання щодо забезпечення соціального захисту дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах шляхом влаштування їх у центри соціально-психологічної реабілітації. Відповідачем не підтверджено належними і допустимими доказами факти порушення з його боку правил етичної поведінки державного службовця у момент виконання вищевказаного завдання протягом 2019 року. Мотивуючи свою позицію, відповідач посилається на копії ряду документів, зокрема актів, протоколів, службових записок та свідчення свідків. При цьому, суд приймає відповідні докази та неправомірно вважає їх достатніми для відмови у задоволенні заявленого позову, як це вбачається з мотивувальної частини рішення.
Також позивач акцентує увагу на тому, що акт про грубе порушення ним правил етики державного службовця від 11.03.2019 стосовно ОСОБА_2 не може бути належним і допустимим доказом такого порушення, оскільки в період з 11.03.19 по 30.03.19 він перебував на лікарняному та не перебував на робочому місці. Акт від 12.03.19 про відмову в наданні пояснень про порушення правил етичної поведінки державного службовця також оформлено під час відсутності позивача на роботі у зв`язку з лікуванням. Крім того, даний акт не містить підпису особи, що брала участь в його оформленні.
Відсутність розпорядчих рішень начальника служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації щодо порушення дисциплінарних проваджень відносно позивача та притягнення його до дисциплінарної відповідальності вказує на фактичну відсутність порушень, що стали підставою для надання негативної оцінки.
З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що оцінка відповідачем виставлена не у відповідності із критеріями виставлення балів, визначених Типовим порядком проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженим Постановою КМУ №640 від 23.08.2017, а її обґрунтування не дозволяє зробити висновок про невиконання завдань або невчасне виконання завдань позивачем.
За таких обставин позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції  та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Служба у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Івано-Франківська обласна державна адміністрація подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких спростовують доводи позивача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права та  просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.  
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.  
Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що  21.01.2003 позивач призначений на посаду заступника начальника служби у справах неповнолітніх обласної державної адміністрації на підставі розпорядження ОДА №45 від 21.01.2003 (т.1, а.с. 31). 
03.12.2018 згідно наказу №32 від 03.12.2018 ОСОБА_1 переведений на посаду заступника начальника служби у справах дітей обласної державної адміністрації – начальника відділу з питань запобігання дитячої бездоглядності (т.1, а.с.33).
Наказом начальника служби у справах дітей Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 27.12.2018 за №43 погоджені завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності на 2019 рік, зокрема, заступника начальника служби – начальника відділу з питань запобігання дитячої бездоглядності облдержадміністрації Головатого Р.М. (т.1, а.с.99-100)
Так, затверджене завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності позивача на 2019 рік передбачає виконання ним таких завдань:
1) організація роботи щодо забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа (ключові показники результативності, ефективності та якості – 10, строк виконання 2019 рік);
2) забезпечення соціального захисту дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, шляхом влаштування їх в центри соціально-психологічної реабілітації (ключові показники результативності, ефективності та якості – 150, строк виконання 2019 рік). 
Керівник апарату Івано-Франківської обласної державної адміністрації керівникам структурних підрозділів облдержадміністрації направив листа від 20.11.2019 за №137/0/2-19/01-124 ,,Про проведення щорічного оцінювання результатів службової діяльності державних службовців”, зі змісту якого вбачається, що у надісланому для оформлення в ході проведення щорічного оцінювання бланку до 29.11.2019 слід зазначити результати своєї діяльності в частині опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання, та у термін до 02.12.2019 забезпечити виконання заходів щодо проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців у підпорядкованих підрозділах (т.1, а.с.95).
На виконання вказаного листа, 26.11.2019 за наслідком проведення оперативної наради в начальника служби у справах дітей облдержадміністрації вирішено доручити головному спеціалісту з управління персоналом служби у справах дітей Юрків І. підготувати до 28.11.2019 наказ про проведення оцінювання службової діяльності працівників служби у справах дітей у 2019 році та забезпечити працівників служби, які підлягають оцінюванню формами результатів виконання державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії ,,Б” або ,,В”; доручено працівникам служби у справах дітей підготувати звіти та подати форми щодо виконання ключових завдань службової діяльності у 2019 році до 28.11.2019 (т.1, а.с.96-97).
Відповідно до копії Результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії ,,Б” за 2019 рік – ОСОБА_1 , виконання позивачем затверджених наказом від 27.12.2018 за №43 завдань відповідач оцінив негативно (т.1, а.с.106-107). 
Завдання ОСОБА_1 стосовно організації роботи щодо забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа оцінено у 2 бали, з огляду на порушення термінів інформування обласної ради з питань придбання житла дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також, у зв`язку із необхідністю постійних нагадувань та контролю зі сторони керівництва. Забезпечення соціального захисту дітей, які опинились в складних життєвих обставинах шляхом влаштування їх у центри соціально-психологічної реабілітації оцінено в 1 бал, що зумовлено порушенням ОСОБА_1 вимог правил етичної поведінки державного службовця у грубій формі.
Висновки результатів проведеного оцінювання затверджені наказом від 23.12.2019 за №68 (т., а.с.81-82), від ознайомлення з яким ОСОБА_1 відмовився, про що вказано у актах від 23.12.2019 (т.1, а.с.103-104).
Внаслідок отримання позивачем негативної оцінки за результатами проведеного щорічного оцінювання, згідно частини 6 статті 44 та підставі пункту 3 частини 1 статті 87 Закону України ,,Про державну службу”, наказом начальника Служби у справах дітей облдержадміністрації від 23.12.2019 за №69 ОСОБА_1 звільнений з посади заступника начальника Служби у справах дітей облдержадміністрації – начальника відділу з питань запобігання дитячій бездоглядності (т.1, а.с.83).
Не погоджуючись із результатами проведеного щорічного оцінювання, вважаючи дії та рішення відповідача необґрунтованими, протиправними та такими, що не відповідають вимогам Конституції України, Закону України ,,Про державну службу”, Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640, ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до суду. 
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для визнання протиправним та скасування висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, затвердженого наказом №68 від 23.12.2019, наказу про звільнення з посади №69 від 23.12.2019. 
При цьому суд зазначив, що доводи ОСОБА_1 про протиправність оскарженого наказу та висновку не відповідають встановленим судом фактичним обставинам, не підтверджені жодними доказами та ґрунтуються на безпідставних здогадках позивача. Натомість, представником відповідача до матеріалів справи долучені належні та допустимі письмові докази, що свідчать про об`єктивність та правомірність дій і рішень відповідача щодо проведеного щорічного оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 та як наслідок, звільнення позивача з посади державної служби.
Такі висновки суду першої інстанції,  на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є правильними. 
Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до приписів статті 4 Закону України від 10.12.2015 за №889-VIII ,,Про державну службу” від 10.12.2015 за №889-VIII державна служба в Україні здійснюється з дотриманням, зокрема, таких принципів:
- верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави;
- законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
- професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону;
- доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.
За змістом статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності.
Статтею 44 Закону №889-VIII визначено, що результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.
Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу.
Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.
Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.
У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).
Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.
Державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи.
Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених приписів ст. 44 Закону №889-VIII постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 за №640 затверджений Типовий порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі – Порядок №640).
Порядком №640 (в редакції постанови Кабінету міністрів України від 10 липня 2019 року № 591) визначено, що метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри, визначення потреби у професійному навчанні (пункт 2).
Оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця (пункт 3).
Оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції (пункт 7).
Оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню) (пункт 9).
Завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні (пункт 10).
Завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій “Б” і “В”, визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції (пункт 33).
Згідно з пунктом 3 частини 1 ст. 87 Закону №889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.
Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, колегія суддів дійшла висновку, що однією із підстав для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення та відповідно звільнення державного службовця із займаної посади є отримання ним негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності.
Суд першої інстанції заслухав доводи сторін, допитав свідків, ретельно дослідив наявні у матеріалах справи докази та встановив, що за наслідком проведеної оцінки виконання ОСОБА_1 затверджених завдань, відповідачем заповнена форма у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні (т.1, а.с.106-107). 
Згідно затверджених результатів, начальник служби у справах дітей виконання позивачем завдань з ,,організації роботи щодо забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа”, а також, ,,забезпечення соціального захисту дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, шляхом влаштування їх у центри соціально-психологічної реабілітації” оцінено у 2 та 1 бали відповідно. В обґрунтування таких оцінок відповідач зазначив, що ,,завдання ОСОБА_1 виконано, але порушено терміни інформування обласної ради з питань придбання житла дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, позивач потребував постійних нагадувань та контролю з боку керівництва”; ,,під час виконання завдання у грубій формі порушував вимоги правил етичної поведінки державного службовця”. До деталізації компетентності віднесено ,,вміння вирішувати комплексні завдання, вміння комунікувати та взаємодіяти при виконанні завдань, дотримання правил етичної поведінки, практичне використання знань законодавства”.
Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 затверджений наказом начальника служби у справах дітей облдержадміністрації від 23.12.2019 за №68, згідно з яким виконання позивачем завдань оцінено ,,негативно” (т.1, а.с.81-82).
Після виходу позивача із лікарняного, засвідчених листком непрацездатності серії АДФ №019485 (з 28.11.2019 по 06.12.2019) та серії АДФ №019878 (з 09.12.2019 по 20.12.2019) на засіданні оперативної наради у начальника служби у справах дітей облдержадміністрації 23.12.2019 виступив начальник служби Ковалик І., який пояснив, що за результатами оцінювання службової діяльності ОСОБА_1 виставлено негативну оцінку та запропоновано дати пояснення щодо його службової діяльності у 2019 році, однак, останній відмовився надавати будь-які пояснення, погрожував начальнику служби порушенням проти нього кримінальних проваджень та самовільно покинув нараду, з приводу чого складено акт (т.1, а.с.92, 101-103). Крім того, ще одним актом від 23.12.2019 підтверджується відмова ОСОБА_1 від ознайомлення з результатами оцінювання його службової діяльності (т.1, а.с.104).
На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо процедури проведення щорічного оцінювання ОСОБА_1 відповідають вимогам Закону України ,,Про державну службу” та Порядку №640, а доводи та висновки позивача їх правомірності не заперечують.
При цьому суд першої інстанції відхилив доводи ОСОБА_1 про те, що відповідач, всупереч встановлених принципів оцінювання, ні 27.11.2019 (на момент затвердження результатів такого оцінювання), ні 23.12.2019 (на момент затвердження висновку оцінювання та винесення наказу про звільнення) не провів з ним (позивачем)  оціночної співбесіди, що свідчить про необ`єктивність та упередженість керівника при оцінюванні результатів службової діяльності позивача.
Так, відповідно до приписів абзацу 2 пункту 37 Порядку №640 у разі тимчасової відсутності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії “Б” або “В”, або його повторної неявки для проходження оціночної співбесіди у визначені безпосереднім керівником строки визначення результатів виконання завдань проводиться безпосереднім керівником та керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) без оціночної співбесіди в установлений строк. У разі тимчасової відсутності в зв`язку із відрядженням або відпусткою такого державного службовця за його заявою до безпосереднього керівника оціночна співбесіда та визначення результатів виконання завдань проводяться раніше.
Оскільки позивач перебував на амбулаторному лікуванні у період з 28.11.2019 по 06.12.2019 та з 09.12.2019 по 20.12.2019, до керівника служби із відповідною заявою про проведення оціночної співбесіди раніше, або про перенесення відповідної співбесіди після виходу із стану непрацездатності не звертався, хоча  достовірно знав про кінцеві терміни завершення і встановлення результатів оцінювання, які визначені та зафіксовані у вказаному листі та протоколі оперативної наради, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції щодо відсутності порушень з боку відповідача процедури проведення щорічного оцінювання ОСОБА_1 ..
Суд першої інстанції також ретельно перевірив доводи позивача щодо необґрунтованості виставлених балів за виконання ним затверджених завдань та зазначив, що обґрунтовуючи правильність оцінки, наданої діям позивача в частині виконання першого завдання, відповідач вказав на порушення ОСОБА_1 термінів інформування обласної ради з питань придбання житла дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також, на систематичні нагадування та контроль за виконанням завдання з боку керівництва.
Також суд встановив, що виконання позивачем першого затвердженого завдання стосовно організації роботи щодо ,,забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа” полягає у реалізації Регіональної цільової програми соціального захисту і підтримки дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, захисту їх житлових прав, попередження дитячої бездоглядності та безпритульності на 2016-2020 роки, замовником якої є служба у справах дітей облдержадміністрації, затвердженої рішенням обласної ради від 25.12.2015 за №49-2/2015 (т.1 а.с.122). 
Основним виконавцем затвердженої Регіональної програми, згідно відомостей, зазначених у журналі реєстрації вхідної документації за 2016 рік, а також, відповідно до резолюції начальника служби у справах дітей облдержадміністрації на рішенні від 25.12.2015 №49-2/2015 є ОСОБА_1 (т.2, а.с.143-144). Отримання позивачем рішення обласної ради від 25.12.2015 за №49-2/2015 підтверджено власним підписом останнього. Наведене також є свідченням того, що ОСОБА_1 , як відповідальний виконавець програми, починаючи з 2016 року був обізнаний про необхідність подання звітів щодо виконання програми до обласної ради у встановлений строк.
Дослідивши копії листів голови облдержадміністрації ,,Про стан виконання Регіональної цільової програми” від 15.01.2019 за №139/0/6-19/01-021, від 15.04.2019 №539/0/6-19/01-021 та від 25.06.2019 №757/0/6-19/01-021, виконавцем яких був саме ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що протягом двох звітних кварталів 2019 року позивач у межах визначеного терміну інформував обласну раду про результати виконання програми.
Однак, згідно листів начальника служби у справах дітей від 01.04.2019 за №45/01-18/08 та від 17.09.2019 за №18/01-03/07 (виконавець - ОСОБА_1 ), з метою своєчасного інформування голови обласної ради про виконання Регіональної програми, керівникам структурних підрозділів облдержадміністрації роз`яснено про необхідність подання в межах компетенції матеріали щодо стану виконання програми, зокрема, у строки до 05.04.2019 і 25.09.2019 (т.2, а.с.157-158). 
Таким чином, про результати реалізації програми у третьому звітному кварталі 2019 року позивач повинен був проінформувати обласну раду до 15 жовтня, втім, допустив порушення такого строку, що вбачається з листа голови обласної державної адміністрації ,,Про стан виконання Регіональної цільової програми” №1288/0/6-19/01-021, датованого 01 листопада 2019 року (т.2, а.с.139).
Такий лист включений відповідачем до переліку прострочених контрольних документів та до доповідної записки про стан виконавської дисципліни в роботі з документами у структурних підрозділах облдержадміністрації, територіальних органах міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, обласних установах та організаціях, райдержадміністраціях та виконкомах міських рад міст обласного значення за 2019 рік (т.2, а.с.154-156І), а також дана обставина також засвідчується відомістю із Переліку прострочених контрольних документів, підготовленого Відділом контролю Івано-Франківської обласної державної адміністрації (т.2, а.с.154).
Покликаючись на Додаток 4 до Порядку №640, яким визначені критерії виставлення балів за наслідком оцінювання службової діяльності державного службовця, суд першої інстанції вказав, що оцінка у  ,,2 бали” виставляється у разі, якщо завдання державним службовцем виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо).
Паспортом Регіональної програми передбачено, що про її виконання у встановлений строк до обласної ради замовником програми необхідно подавати звіти, оскільки подання звітності є засобом реалізації безпосереднього контролю за виконанням заходів і завдань програми, досягненням очікуваних результатів, забезпечення використання виділених ресурсів за призначенням тощо. 
За таких обставин колегія суддів визнає мотивованими висновки суду першої інстанції про те, що єдиним документом, який засвідчує фактичне виконання програми та ефективність реалізованих заходів, спрямованих на її виконання відповідно до поставлених мети та завдань, є саме звіт, необхідність подання якого встановлено у строк до 15 числа місяця наступного за звітним кварталом.
Свого обов`язку з організації і подання звітності за третій квартал 2019 року у встановлений термін до 15 жовтня ОСОБА_1 не виконав, внаслідок чого, своєчасно не підтвердив виконання ним Регіональної цільової програми, а тому доводи суду першої інстанції про обґрунтованість висновків відповідача стосовно виставленого ОСОБА_1 балу за виконання першого завдання, затвердженого для проведення щорічного оцінювання, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам справи та є вірними.  
Відповідно до додатку 4 до Порядку №640 ,,1 бал” виставляється у разі, якщо завдання державним службовцем виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачі, співвиконавців, керівництва тощо. 
Наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 за №158 затверджені Загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб органів місцевого самоврядування, якими визначено, що поведінка державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування має забезпечувати довіру суспільства до державної служби та служби в органах місцевого самоврядування (пункт 4 Розділу І).
Дотримання державними службовцями вимог цих Загальних правил враховується під час проведення щорічного оцінювання їх службової діяльності (пункт 6 Розділу І) .
Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування під час виконання своїх посадових обов`язків зобов`язані неухильно дотримуватись загальновизнаних етичних норм поведінки, бути доброзичливими та ввічливими, дотримуватись високої культури спілкування (не допускати використання нецензурної лексики, підвищеної інтонації), з повагою ставитись до прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, об`єднань громадян, інших юридичних осіб, не проявляти свавілля або байдужість до їхніх правомірних дій та вимог (пункт 5 Розділу ІІ).
Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування повинні запобігати виникненню конфліктів у стосунках з громадянами, керівниками, колегами та підлеглими. Державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування мають дбати про авторитет державної служби і служби в органах місцевого самоврядування, а також про позитивну репутацію державних органів та органів місцевого самоврядування, що включає дотримання правил етикету, належного зовнішнього вигляду, забезпечення високої якості роботи, встановленого внутрішнього службового розпорядку (пункт Розділу ІІ).
Пунктами 1 та 3 розділу ІІІ Наказу №158 встановлено, що державний службовець та посадова особа місцевого самоврядування повинні використовувати своє службове становище виключно для виконання своїх посадових обов`язків і доручень керівників, наданих на підставі та у межах повноважень, передбачених законами України. Державним службовцям та посадовим особам місцевого самоврядування забороняється використовувати свої повноваження або своє службове становище в особистих (приватних) інтересах чи в неправомірних особистих інтересах інших осіб, у тому числі використовувати свій статус та інформацію про місце роботи з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.
Наведене свідчить про підставність доводів суду першої інстанції про те, що під час оцінювання результатів службової діяльності державного службовця враховується не лише кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців у його кількісному вираженні, а і поведінка особи під час виконання завдань, в тому числі, дотримання нею правил етичної поведінки, виконання в межах затверджених завдань доручень, розпоряджень, взаємодія з підлеглими, колегами, а також, відгуки з боку співвиконавців, керівництва тощо.
З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 неодноразово вступав у конфлікти з колегами, підлеглими, керівниками підвідомчих установ, використовуючи при цьому у грубій формі нецензурну, принизливу лайку та підвищену інтонацію.
Суд першої інстанції досить детально дослідив факти неетичної поведінки позивача під час виконання ним своїх службових обов`язків та дійшов аргументованого висновку, що аморальна поведінка позивача, що мала місце як під час виконання ним затверджених для щорічного оцінювання завдань, так і під час виконання інших посадових обов`язків, свідчить про недотримання ним складеної присяги державного службовця, що підриває довіру до нього як до носія влади, призводить до приниження державного органу та, як наслідок, унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх можливих заходів для встановлення фактичних обставин справи та дійшов вірного висновку щодо правомірності дій відповідача під час щорічного оцінювання позивача та відсутності правових підстав для задоволення позову. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції , не свідчать про невідповідність рішення суду першої інстанції  нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.          

Керуючись ч.3 ст. 243,  ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :
            
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року  у справі № 300/95/20 – без змін. 
Постанова набирає законної сили  з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 17.09.2020.