ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1024/20 Справа № 173/1020/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бурхан С. М. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , захисника — Єрохіна О.О., переглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2020 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 22 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.
При обставинах встановлених районним судом ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 11 червня 2020 року о 22 годині 20 хвилин по вул. Горького, с. Новомиколаївка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, керував автомобілем "ВАЗ 21154" д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода). На законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та за допомогою приладу "Драгер", водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України. 
В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та захисник Єрохін О.О. просять скасувати постанову суду та закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення.
ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення суду незаконне, винесене з порушення норм процесуального та матеріального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що коли працівники поліції явилися до його садиби, його автомобіль знаходився без руху, він ним не керував, після чого до нього було застосовано силу, у зв`язку з чим переламано ліву руку. При цьому апелянт вказує, що протокол працівниками поліції складений з порушенням без його участі, йому не роз`яснювалися права, від огляду він не відмовлявся, та в протоколі не розкрито суті правопорушення, так як немає посилання на відповідну інструкцію, не зазначено, який саме “Драгер” він відмовився продути, зазначені ознаки алкогольного сп`яніння не відповідають інструкції, тому протокол необхідно було повернути на доопрацювання. Апелянт вважає, що письмові пояснення свідків є неналежними доказами, оскільки вони заповненні працівником поліції майже слово в слово, а також вказує, що свідки не могли бути присутніми під час складання матеріалів, так як вживали спиртні напої в іншому місці. На думку апелянта судом безпідставно не взято до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що він ( ОСОБА_1 ) був тверезий. Крім того апелянт вказує, що акт огляду на стан спяніння є неналежним доказом оскільки на ньому не має час, дати та місця складання і в ньому не зазначено який газоганізатор пропонувався продутись, а також вказує, що в матеріалах справи не має направлення в медичний заклад. Вважає, що довідка з лікарні в якій зазначено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння є також неналежним доказом, так як в ній не має: інформації про медичний заклад; штампу вхідної реєстрації. До того ж, районний суд не порівняв аналогічну довідку на російській мові яка доповнена інформацією. Апелянт вказує, що суд безпідставно взяв до уваги пояснення поліцейського як свідка, оскільки він є зацікавленою особою.
Захисник Єрохін О.О. також вважає постанову незаконною, так як матеріалами справи не доведено факту керування ОСОБА_1 транспортного засобу, оскільки відсутній відеозапис. При цьому захисник вважає, що письмові пояснення свідків не можуть братися до уваги, так як у ОСОБА_1 з ними відбувся конфлікт, а тому свідки є зацікавленими особами. Також вказує, що суд не встановлював факт спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень працівниками поліції та прибуття медичної допомоги, де під час огляду у ОСОБА_1 не було виявлено ознак алкогольного спяніння. Інші доводи апеляційної скарги є аналогічним доводам 
ОСОБА_1 апеляційному суді Гончаренко В.І. та захисник Єрохін О.В. підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити. 
Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційних скарг, дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню.
Висновки суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими. 
У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.
Так, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, які місцевий суд безпосередньо дослідив під час розгляду справи, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серій БД № 250063 від 11 червня 2020 року, в якому працівником поліції зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, від підпису, якого останній відмовився, що засвідчено підписами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.1) Протокол складено працівником поліції з дотриманням вимог ст.ст. 254-256 КУпАП;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння в якому вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. Акт огляду також підписаний свідками(а.с.3)
- поясненнями свідків ОСОБА_4 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з яких видно, що в їх присутності водій ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. (а.с.9-14);
Апеляційний суд вважає вказані докази такими, що підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку. Докази є належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають ст. 252 КУпАП, тому місцевий суд обґрунтовано взяв їх до уваги під час прийняття рішення. При цьому на переконання апеляційного суду працівником поліції з дотриманням ст. 266 КУпАП, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на становлення стану алкогольного сп`яніння. Крім того, районний суд не тільки дослідив письмові докази, але й допитав свідків під час розгляду матеріалів справи.
Що стосується доводів апеляційних скарг про недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то вони спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які допитувалися судом, а також витягами, з яких видно, що на лінію “102” свідки телефонували та повідомляли про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. (а.с.6-8)
Стосовно доводів апеляційної скарги, що працівниками поліції не надавалося направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, то вони також є безпідставними, так як відповідно до Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції” від 09.11.2015  № 1452/735 дане направлення надається водієві для проходження огляду в закладі охорони здоров`я, в той час коли ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи взагалі відмовилася від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння.
Разом з цим, відповідно до відповіді з КП “Верхньодніпровської ЦРЛ ВРР” ОСОБА_1 звертався до прийомного відділення щодо отримання ним перелому ліктьової кістки зліва та відмовився від взяття біологічного матеріалу на визначення ступеню алкогольного або наркотичного сп`яніння.
На переконання апеляційного суду доводи апеляційних скарги про застосування до ОСОБА_1 фізичної сили працівниками поліції не є підставою для скасування рішення суду про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, за відмову водія пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння. Даний факт може бути підставою для проведення службової перевірки.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника Єрохіна О.О. -— залишити без задоволення.
Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                                Р.В.Мудрецький