Справа № 163/2196/20  Провадження №33/802/662/20 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія: ст. 472 МК України 	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2020 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Вергуна Т.С., представника митного органу Пікалюка М.С., захисника Кривошея А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кривошея А.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду від 13 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , водія ТОВ «АТП №1 ЛТД», притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 61 179,77 копійок з конфіскацією в дохід держави 2300 доларів США загальною вартістю 61 179,77 гривні.
ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 14.06.2020 з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "Мерседес-Бенц", номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом "Nooteboom", номерний знак НОМЕР_2 , не задекларував за встановленою формою 2300 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становили 61 179,77 гривні, та знаходились у папці разом із задекларованою валютою в кабіні автомобія і були виявлені під час її перерахунку.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного стягнення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника та ОСОБА_1 , які підтримали скаргу з викладених в ній мотивів, думку представника митниці, котрий заперечив доводи апеляції, суддя приходить до наступного висновку.
Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.472 МК України вказаних вимог закону дотримався.
Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.
Факт незадекларування виявлених та вилучених товарів підтверджується і поданою ОСОБА_1 митною декларацією (а.с.7), актом про проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.4).
Окрім того, при наданні пояснень працівникам митниці ОСОБА_1 фактично визнав свою винуватість, оскільки підтвердив те, що гроші належали саме йому (а.с.5).
Дана судом першої інстанції і належна оцінка іншим доказам, зокрема і письмовим поясненням водія ОСОБА_2 (а.с.6), його митній декларації (а.с.9).
В пункті 4 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, яка затверджена постановою Правління НБУ від 27.05.2008р. №148 вказано, що фізична особа-нерезидент має право вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, якщо сума готівки що вивозиться, не перевищує суму готівки, письмово задекларованої цією особою митному органу при ввезенні в Україну. Вивезення готівки у такому випадку здійснюється за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.
Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, які суд першої інстанції взяв до уваги, давши їм належну оцінку, суддя вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що доводи адвоката щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення безпідставні, тому визнав останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.
Розмір накладеного адміністративного стягнення відповідає безальтернативній санкції ст.472 МК України та вірно встановлено суддею суду першої інстанції.
З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу адвоката Кривошея А.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 13 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                 О.М.Клок